Tidigare...
Jag gjorde ett experiment för att testa er vetenskapliga analys.
Det står att whisky var acceleratorn.
Vill du veta vem som satte dit honom, tala med Poochie.
Vill du framföra dina kondoleanser till kusin Virgie?
- Det här är en bra affär. - Du får min röst på ett villkor.
- Jag ger dig stryk. - Lugna ner er!
- Vad gör du? - Jag tänker inte lämna min man.
- Vadå "min man"? - Vi är ett par.
- Mississippi Ophelia. Så vacker. - Den är förbannad.
Inte förrän jag har en ny kropp och ni ska ge mig den.
Vi tog hand om Boyd som 11-åring.
- För att ge honom ett bättre liv. - Bodde Boyd här?
Du sa till Dickie: "Du var där." Var är "där"?
Lämna mig ifred, Janus.
Vill du komma tillbaka nu? Det är Janus.
- Du ska inte tala med mig om tillit! - Nej! Nej!
Välkommen till Poochies.
Ha en trevlig kväll.
Välkommen.
Vet du vem Poochie är?
- Kola, raring? - Nej, tack.
Är du säker?
- Gay eller straight? - Ursäkta?
Det är queers på den här båten. Vanilj är där borta.
Den tredje är udda nöjen. Det är inte din grej, raring.
Jag söker Poochie.
Många söker Poochie. Vad vill du henne?
Jag kommer från Southern Trees Media.
Vi lämnar inte ut pressmeddelanden.
Vänta! Kan jag få mitt...?
Vi är redo, Poochie.
Okej, allihopa! Släpp allt ni har i händerna!
Nästa möte är om fem minuter.
Och Robert Johnson här... är obesegrad.
Jäklar...
- Mina damer... - Hallå!
- Vad fan vill du? - Branden på Bishop Motel 1999.
Du påstod dig kunna bevisa att Ronny Pearson inte anlade den.
Det var 20 år sen. Vem fan minns sånt?
Det är svårt att glömma ett brinnande motell.
Jag var ganska nedgången på den tiden.
Hur mycket betalade de er?
- Ingen betalade mig. - Varför tog du tillbaka vittnesmålet?
Bara mellan oss? Det var inte värt besväret.
Vadå besväret?
Jävlar! Kom, allihopa!
Det är polisen! Stanna där ni är!
- Ringde du polisen? - Nej!
- Berätta sanningen! - Släpp vapnet!
- Ligg kvar! - Jag är journalist...
Visa händerna!
Kom igen, Boyd.
- Mississippi Ophelia. - Den är förbannad.
Slå mig!
Det var hon. Det var hon.
Vad hände?
Hej, älskling. Det är ingen fara.
- Vad...? - Rör dig inte, raring.
Du har ett par brutna revben.
Det är ingen fara.
- Pojkarna? - De sover.
Jag sa att du ramlade för att inte skrämma dem.
- Men du skrämde mig. - Förlåt...
Det är okej. Jag letade överallt.
Jag kunde inte hitta dig. Då ringde sjukhuset.
Är det... Aj! Det gör ont när jag andas.
Jag vet, älskling.
Vill du prata om vad som hände?
Det var ett misstag.
Det var bara ett fruktansvärt misstag.
God morgon, mrs Forsythe. Jag har er medicin.
Vad är det?
Bara Vicodin mot smärtan. Tro mig. Ni behöver det.
Vicodin gör mig dåsig.
Brutna revben är inget vidare. Det hjälper er att vila.
- Att vila är nog bra, raring. - Okej.
Jag kommer tillbaka senare.
Tack.
Vad kommer hända med Boyd?
Jag vet inte. Jag bryr mig inte. Bara du mår bra.
Allt kommer att bli bra.
Du? Du! Har du sett Poochie?
- Vet du var Poochie är? - Hon gick upp i rök.
Hallå! Tryckfrihetskämpen! In i ledet!
- Kan du hälsa henne nåt? - Ingen får tag på Poochie på ett tag.
In i bussen. Nu!
- Jag vill ringa mitt samtal. - Visst... In i bussen. Sätt fart!
Jag är ledsen att jag besvärade er med det här.
Du är aldrig till besvär, Dominique. Inte under några omständigheter.
Jag följde upp en story.
- Fick du sedlighetsroteln av Yates? - Inte direkt.
Det gäller morbror Ronny.
Domaren... Jag är så här nära att kunna bevisa att han är oskyldig.
Det är konstigt hur ofta sanningen gömmer sig mellan två fnask.
Det är nåt som stinker. Det har det alltid gjort.
Jag har fått samtal-
- från en tidning i Washington angående dig.
- Washington, D.C.? - Det stämmer.
Jag ville inte förstöra överraskningen.
Men efter din dag... De kommer att ringa dig.
- Hej. - Hej.
- Jag vet att du gillar pussel. - Det hade du inte behövt. Tack!
Tack för att du inte nämnde Curtis. Han hade fått sparken.
Jag är skyldig dig en.
Så...hur mår du egentligen?
Smärtan suger, men det går över. Det är bara...
Skuldkänslorna. Jag gjorde nåt fruktansvärt.
Jag bröt mot läkareden. "Gör inte skada".
- Det var du som skadades. - Jag gick för långt.
Jag utnyttjade hans tillstånd av själviska skäl.
Det var fel.
- Men funkade det? - Nästan.
Han vet nåt om vad som hände med flickorna och om Dickie.
Om jag kan prata med honom under rätt omständigheter...
Vad är det?
Boyd är inte här längre.
- Har de släppt ut honom? - Nej, han sitter häktad.
Åh nej...
Du kommer att älska det här.
Du har träffat Yates. Det här är Boyd, Janus.
Han ska bo hos oss ett tag.
Trevligt att träffas, Boyd.
- Janus och Yates visar dig runt. - Ja, ma'am.
Då får ni ta över.
Följ med mig.
- Ta det försiktigt med revbenen. - Förlåt, älskling.
- Ska jag vända mig? - Ja, snälla.
- Tack för hjälpen. - Självklart.
- Kan du verkligen börja jobba? - Ja.
Jag har sett mycket "Southern Charm", men det har inte haft nån påverkan.
Några brutna revben stoppar inte min tjej.
- Kan du hjälpa mig med blusen? - Ja, älskling.
De brutna revbenen gav mig tid att kolla upp lagarna i Mississippi.
Jaså? Vad fick du fram?
Förutom hårt motstånd mot medborgerliga rättigheter?
Ja, förutom det.
Jag hittade ett sätt att hjälpa Boyd.
Boyd...? Som överföll dig?
Boyd som är min patient. Han behöver min hjälp.
Älskling... Min familj försökte hjälpa Boyd under halva hans barndom.
- Du ser hur det gick. - Ja, men...
- Boyd är psykiskt sjuk. - Ja.
Han behöver ett sjukhus, inte ett fängelse.
- Okej... - Jag tänker vittna om hans tillstånd.
- Va...? - Mamma!
- Hallå! - Jag hittar inte mina skor.
Hur många gånger måste jag säga till dig att knacka?
- Då struntar jag i träningen. - Skorna är i din...
Jag ska visa dig.
- Måste jag säga det först? - Absolut.
Det är inte jag som har en hemlig pojkvän.
Är det verkligen läge för dig att lägga dig i mitt?
- Vill du prata om kvinnan i New York? - Byt inte ämne.
Om du inte var gravid så hade du dumpat vitingen.
- Så det handlar om hans hudfärg? - Jyn-Jyn!
Ni kan älska varandra, men vi talar om 400 års historia.
Jösses, Nique! Det är inte 1960.
Nån smart frågade mig vilken värld vi lever i.
Se bara på morbror Ronny.
Okej... Du suger på ursäkter.
Jag vill bara se till att du och Doogie Howser vet vad som väntar.
Jag är inte rädd, Nique. Det bör inte du heller vara.
Jag älskar dig och barnet oavsett. Okej?
- Det lät inte som en ursäkt. - Jag är ledsen!
Är det lugnt nu? Jag måste tillbaka till jobbet.
Nej, inte... Du vet att jag inte kan vara arg på dig.
Jag måste gå. Vi ses senare.
- Men du kom precis? - Nej.
- Hej då! - Ser du? Hon försvann igen.
Virgie ville vadå...?
- Hon sa innehållsgodkännande. - Jösses...
Hon vill vara delaktig i vad som publiceras.
Det lät som att hon ville bli vår chef.
- Det kommer inte hända. - Då säger hon nej.
Hon stöttar inte affären om hon inte har en röst vid bordet.
- Hon var väldigt rättfärdig. - Då får vi hitta en annan väg.
Om du har fler ljusa idéer så lyssnar jag.
Coach!
Hallå där.
- Så roligt att se dig. - Hej, coach. Kul att se dig.
Jag var på Doxie's och ville höra om Reynolds knän.
- Hur är det? - Det är inget fel på hans knä.
Han har inte tränat på hela veckan på grund av dem.
Okej... Det hade jag glömt.
Jag beklagar vad som hände med din fru och Boyd Suttree.
Du vet att Boyd är helgalen.
Frances var bara en god kristen och försökte hjälpa honom.
Ni har säkert fullt upp så jag ska gå.
- Det är full fart som alltid. - Okej, broder.
- Kul att se dig, coach. - Ta hand om dig.
Hälsa Frances och jag hoppas att Reynolds knän är bättre.
- Ta hand om dig, coach! - Vi ses på planen, coach.
Det säger väl en del när en kille ser sig i spegeln när han runkar?
Jag vet att det är äckligt, men Dickie är komplicerad.
Har han nånsin varit våldsam, Marci?
Nej. Dickie snackar bara. Han skulle inte göra en fluga förnär.
Varför stannar du?
Som om jag kan hitta nån bättre här?
- Jag skulle ha hållit fast vid Yates. - Yates?
Han har väl sagt att vi var varandras första?
Första...?
Just det. Självklart.
Det är historia. Det är så länge sen att han säkert inte ens minns.
Är tiden slut?
- Har du hört från marinkåren? - När som helst, ma'am.
För Guds skull! Var försiktig. Låt mig se.
Gör mig en tjänst. Säg till Janus och Yates att det är mat.
Ja, ma'am.
Inte förrän jag har en ny kropp och ni ska ge mig den.
Gillar du att titta, pervo?
Bird bad mig att säga till Yates och Janus att det är mat.
- Om du berättar för nån vad du såg... - Det gör han inte.
Ta det lugnt, Dickie.
Boyd är bra på att behålla hemligheter.
Eller hur, Boyd?
Jag tatuerar mig varje gång jag överlever en razzia.
- Det förklarar en Fenix. - Snacka om "ur askan".
- Du glömde det här. - Du kunde ha skickat det.
Jag kollade upp dig. Du är äkta vara.
Tack.
Så här jobbar jag... Inget är gratis.
Om du vill ha nåt av Poochie måste du ge mig nåt i utbyte.
Så jobbar inte jag.
Razzian igår kväll... Det låg politiska motiv bakom.
-Är inte det en risk man får ta? - Visst.
Men den här gången vill jag hämnas.
Du förstår... Chefen för flodpolisen är korrupt.
- Hur korrupt? - Så korrupt man kan bli.
Droger, vapen... Han har nästan en egen kartell.
- Vad vill du att jag ska göra? - Skriv en story om flodpolisen.
Lägg ut den på nätet så att hela världen kan läsa.
Då berättar jag nåt om branden som du inte vet.
Fortsätt.
Om du inte vill spela football så är det okej.
Spela säsongen ut. Sen kan du göra nåt annat.
- Det är typ fyra månader till. - Ja, Ren.
Ingen försöker rekrytera dig till det jäkla NFL.
Jag gör det inte.
- Släpp mig! - Lyssna!
Vi ska gå hem till coach Bradley. Du ska träna på tomten om han vill.
- Släpp mig, pappa. - Yates!
Gå till ditt rum, Reynolds. Var snäll och gå in.
Helvete!
Det är ingen fara.
Vill du berätta vad fan som pågår?
Vet du att han inte har tränat på en vecka?
Nej, och det skiter jag i.
Coach Bradley kom till mitt kontor och konfronterade mig...
- Coach Bradley? Verkligen? - Ja.
Vår son var så rädd att berätta att han inte ville spela football-
- att han ljög om det och du blev fysisk?
- Jag grep bara tag i hans tröja! - Du har förändrats.
Du är som en annan Yates Forsythe som jag inte ens känner.
Jag visste inte hur mycket din syster betydde för dig.
Jag visste inte att du förlorade oskulden med den galna apotekaren.
Jag visste inte att du kunde flippa för att din son inte spelar football.
- Han ville spela football. - Lyssna på mig, Yates.
Jag har försökt... Jag har försökt att ge dig tid.
Men du blir allt mindre lik den person jag kände i Palo Alto.
Så låt oss flytta tillbaka. Jag kan flytta imorgon.
Vi har hyrt ut huset. Pojkarna går i skolan.
Det är inte ens vad jag pratar om. Jag frågar varför?
Varför? Vad har förändrats inom dig?
Jag visste inte hur jobbigt det skulle vara att komma hem.
På vilket sätt?
Vi hade ett liv.
Vi hade ett riktigt vuxet liv i Palo Alto och jag älskade det.
Men här är jag fortfarande domarens 16-åriga son.
- Jag vet inte vad fan jag är. - Lugna ner dig.
Lugna ner dig. Du...
Jag förstår det.
Jag är här.
Jag behöver få dig tillbaka.
Jag vet.
Jag försöker.
- Hur är vädret i D.C.? - Det är varmt. Och där nere?
Här kan man steka ägg på huven. Som alltid.
- Vad kan jag göra för dig? - Jag ringer angående en reporter.
- Jag skickar uppgifterna. Ring henne. - Det ska jag.
- Okej. Hej då. - Ta hand om dig.
Jag är ledsen, dr Frances. Det var inte meningen att...
KROPPSFARMEN
Kom igen, Boyd. Ska du gå med i marinkåren-
- men vågar inte hämta en död kropp?
Det var inte meningen...
Ska vi skita i det? Janus kan hämta kroppen själv.
Och vem ska säga det till henne? Du?
Vad...?
Jag behöver min medicin.
Jag kan inte tänka utan den!
Skynda dig. Det stinker.
- Jävlar... - Skynda dig, Boyd!
Vill du att domaren ska få veta?
Vid stängslet!
Stanna där, grabben! Upp med händerna!
Kroppsfarmen?!
Hur tror du att det ser ut när min skyddsling gör nåt sånt?
Det är kört.
Jag tog emot dig. Mot bättre vetande dessutom.
Om du gör nåt sånt igen så är du inte välkommen här.
- Förstår du? - Ja, sir.
Dominique Green. Jag har näring.
- Vad jobbar du med så sent? - Morbror Ronny.
"Korruption inom flodpolisen. Brottsprovokation med droger."
- Vad rör det morbror Ronny? - Jag håller bara min del av avtalet.
Såja. Nu ligger storyn på vår hemsida.
Avtal med vem?
Du har väl inte slutit ett avtal med djävulen?
Du vet väl att Poochie inte håller några jäkla avtal?
Vad?
"Kvällen för branden. Granska mannen i rum 3."
- Vad betyder det? - Vet ej. Men jag ska ta reda på det.
- Forsythe. - Dr Forsythe, tack.
- Vem är det? - Jay Hunter. Boyd Suttrees advokat.
Förhandlingen gällande hans mentala hälsa är flyttad till imorgon.
Om dr Forsythe tänker vittna så måste hon komma till domstolen.
Vet ni vad... Frances är faktiskt bortrest.
- Hon hinner inte tillbaka. - Det var verkligen synd.
- Kan ni ge henne meddelandet? - Självklart.
- Jag beklagar att hon inte kan. - Jag också.
- Vem var det? - Ett robotsamtal.
- Hoppas pojkarna kan äta rester. - Ja.
- Låt mig hjälpa till. - Tack.
Den är tung, älskling.
- Det är din grej... - Tack.
Jag har tänkt mycket på Janus tavla.
- Mississippi Ophelia? - Ja, jag har drömt om den.
Just det! Vi kan inte ha mikron och teven på samtidigt.
Är det inte kul med gamla hus? Jag kollar säkringarna.
- Kreditkortsbedrägeri. - Nej.
Det var min idiot till expojkvän som gjorde det.
- Tredje gången i rätten, Lenore. - Fjärde gången.
Jag gillar er kanske, domare Forsythe.
Vi har försökt med övervakning och rehabilitering.
Så vi kan inte säga att jag inte har försökt.
God morgon, Gloria.
God morgon, mrs Forsythe. God morgon, Yates.
- Ska ni äta middag med domaren? - Om schemat tillåter.
- Vem är han? - Det är Boyd.
- Bara en. Säg tack. - Nej, det går bra.
Yates har småätit sen frukost. Han borde lämna plats för lunchen.
Det smärtar att säga det här, Lenore.
Jag måste döma dig till fängelse den här gången.
- Men mitt barn har ingen annan? - Vilket sorts liv erbjuder du barnet?
Det är en Trans Am. Den gör 0-100 på sex sekunder. Vill du testa?
Lenore Suttree, jag dömer dig till tre års fängelse.
Tre år...?
Min älskling, då? Vad ska hända med min son?
Ska ni ta hand om honom? Ni kan inte kasta mig i fängelse.
Det är dags, Boyd.
Målet gäller delstaten Mississippi mot Boyd Suttree.
- Kommer inte dr Frances? - Boyd.
Jag sa ju att dr Forsyth är bortrest idag.
Säg att jag gjorde det. Jag vill åka i fängelse.
- Boyd, jag tror inte... - Säg det!
Ursäkta, fru ordförande. Får jag komma fram?
- Han vill erkänna sig skyldig. - Okej.
Res dig upp, Boyd.
Jag förstår att du inte längre vill genomföra förhandlingen...
-...och erkänner dig skyldig? - Ja, ma'am.
- Inga invändningar, fru ordförande. - Då är det beslutat.
Vi får boka en påföljdsförhandling.
Nästa mål.
Gillar du den?
Jag såg till att det var rätt storlek.
- Till...mig? - Självklart, dummer.
Jag hör att Askungen får gå på balen med sina elaka styvsystrar.
Du måste passa in om du vill hitta en prins.
Eller i ditt fall, en prinsessa.
- Varför gör du det här för mig? - För att jag är din gudmor.
Ta på den.
Var inte blyg.
Hur ser den ut?
Jag gillar att klä upp dig.
Du kommer alltid att tillhöra mig.
Sluta...
De där dumma söta tjejerna kan inte förändra det.
Är du redo, Boyd?
Ha det så trevligt.
Kom nu.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
TAVLAN ÄR BORTA! JAG ÄR I TUSCON!
Mississippi Ophelia är borta, Devoe.
Det är gamla nyheter, raring. Den blev stulen.
Stulen? Av vem då?
Sampsons är arga för att Timpkins utnyttjade deras dotter i alla år.
Lizas bror Nelson är kåkfarare, så om jag skulle sätta pengar...
Det var troligen han.
Jag sa ju det. Ett fint namn, men inga pengar.
- Hej! Frances Forsythe och... - Du måste skämta.
Vänta! Det gäller tavlan av din syster.
Får vi komma in? Snälla.
- Era nycklar, sir? - Ge honom nycklarna, Boyd.
Jävlar! Gamla Biddy Timpkins kollar namn.
Vi säger bara att ni är bröder. Det är ni väl?
- God kväll, mrs Timpkins. - Yates och Dickie. Er känner jag.
Men dig känner jag inte. Namn?
Ni har träffat Boyd Suttree förut, mrs Timpkins.
Tyvärr, Yates. Ert bord är fullt. Jag kan inte släppa in honom.
- Kom igen, mrs Timpkins. Snälla? - Jag vet att du förstår. Nästa!
- Jag är ledsen. - Det gör inget.
- Jag ska gottgöra dig. - Oroa dig inte.
Stanna bara vid bilen.
Vad vill ni?
Vi har försökt samla min svägerskas konstsamling.
Varför skulle jag bry mig ett skit om Janus Forsythes samling?
Låt mig gå rakt på sak.
Vi letar efter Mississippi Ophelia. Om du har den...
Varför i helvete skulle jag vilja ha den förbannade tavlan?
Din syster...?
Min syster dog i en så kallad olycka som var helt ologisk.
Jag håller med dig.
Vid tiden då det hände-
- anlitade mamma nån värdelös privatdetektiv-
- som jobbade i bilen och stack så fort han fått betalt.
Det är hemskt.
Lita på mig. Du vill inte bli indragen i det här.
Hela din familj är lika förbannad som den där tavlan.
Varför är du så respektlös? Hon vet inte vad som stör dig.
Vet du verkligen inte det?
Vadå?
Liza.
Det är från kvällen hon dog.
Och det är...
Yates.
Text: Viktor Björkman Iyuno-SDI Group (B)