Jag trodde aldrig att jag skulle återvända till Mississippi.
Jag var för stolt över att ha lämnat min familj och startat ett eget liv.
Men när frågan om att komma hem och rädda situationen ställdes...
Vilken man tackar nej till chansen att visa sin far att man duger?
Men jag borde vetat att i Södern är det förflutna aldrig förbi.
Det finns inget mer levande än de döda.
Inget är svårare att hålla än hemligheterna som förenar oss.
VÄLKOMMEN HEM, YATES
Gynnifer.
Herregud!
Man lär sig att stå väldigt stilla i öknen.
Boyd, du skrämde mig.
- Hur kom du in? - Ingen låser dörrar här.
Jag uppskattar att du ville träffa mig omgående.
- Men du måste vänta utanför, okej? - Ja, ma'am.
Jag har ett par minuter. Vill du slå dig ner?
Förra gången sa du att du vaknar på nätterna för att du är varm?
Nej. Jag känner mig bara varm när jag återvänder dit, inuti stjärnorna.
- Hur många stjärnor är du inne i? - Hundratals.
De finns överallt.
Var det här i Falluja? I öknen?
Befälet sa att eldens mitt är varmast men kanten är också varm. För varm.
Skriken låter likadant på kanten och i mitten.
Det låter fruktansvärt. Var det en oljebrand?
Skolan ringer och frågar om Davis nötallergi.
En nötodlare är där för att berätta om sitt jobb.
Hans adrenalinpenna ligger i ytterfacket på hans blå ryggsäck.
- Tack, Gynnifer. - Okej, tack.
- Du pratade om en hemsk brand? - Det känns bara väldigt nära igen.
Riktigt nära. Dånar... Eldar dånar på insidan.
Jag fick skrubba mig själv i en vecka för att få bort kvinnans parfym.
Nio personer. De smälte som smör.
- Har du mardrömmar om branden? - Mardrömmar?
Nej, jag har ju sagt att jag inte kan sova.
Då får vi ta och lösa det.
Ja, ma'am.
Vad som helst för att slippa Grismannen.
Berätta om Grismannen.
- Måste jag? - Det kan hjälpa.
Det är bara en man i kostym, riktigt redig.
- Varför kallar du honom Grismannen? - Han har två grishuvuden.
Han såg hela grejen med de döda debutanterna.
Ja, ma'am.
Frågar du mig så vet han bra mycket mer än han berättar.
- Det är varmt ute idag. - God morgon.
Southern Trees Media.
Intressant text om bomullspressar, Staunton.
- Tack, Yates. - Monsanto hotar att stämma oss...
...om vi inte drar tillbaka kolumnen om jordbruksstöd.
- Ska jag kontakta BB? - Nej. Jag löser det.
Okej. Hur löser du det?
Jag förklarar för dem att sanningen inte kan dras tillbaka.
Avsluta nästa nummer. Jag är klar för dagen.
Ett-noll till Palo Alto.
Jag är glad att du kom hit idag, Boyd.
Jag ska skriva ut ett recept åt dig. Jag tror att det kan hjälpa dig.
Snälla, ring mig om du har några frågor.
Okej då, vi syns nästa vecka.
På vår utsatta tid.
Gynnifer, man tjuvlyssnar inte på patientbesök.
Det är oprofessionellt, för att inte tala om olagligt.
- Det var inte så. - En patient gömmer sig på mitt rum...
Och du tjuvlyssnar... Det här kommer inte att funka.
- Du måste ha gränser. - Vad menar du med gränser?
Okej, jag antar att du aldrig har upplevt-
- en sån här yrkesmiljö.
Ursäkta? Vad vet du om vad jag har upplevt?
- Känner du mig personligen? - Ett bättre sätt för oss...
Jag lyssnade för att skydda dig, så se inte ner på mig.
Du var sen idag. Om det händer igen så kan du inte vara kvar.
I helvete heller. Du kan inte hota mig.
Ibland är Herrens vägar outgrundliga.
Vår guldgosse är tillbaka för att göra sitt.
Vi lär behöva hans tjusiga examen för att fixa till allt häromkring.
Ge ett stort rotarianskt välkomnande till en man jag stolt kallar för vän-
- den nya vd:n för Southern Trees Media, Yates Forsythe.
Kom upp hit!
- Kör hårt. - Roligt att se dig.
Tack detsamma.
Ni vet han som sa att man inte kan återvända hem?
Han kom helt klart inte från Bishop, Mississippi.
- Tack för att du kom. - Tack för inbjudan.
- Känner du dig som herre på täppan? - Farbror BB.
Måste jag äta usla bananpannkakor för att få se mitt favoritsyskonbarn?
Hördu, det känns inte riktigt bra för mig-
- att du sveper in och lämnar mig utanför.
Vad är dina planer för företaget egentligen?
Jag överväger alla möjligheter.
Ni kan peta mig från styrelsen-
- men jag har fortfarande en andel, så ni kan inte utesluta mig helt.
Ingen försöker utesluta dig, farbror BB.
Ge mig bara tid att prata med domaren. Du vet hur det är.
- Hipstern! - Lilla Dickie.
- Vill du gå med i Village People? - Ta dig i brasan.
Tråkigt att jag missade din uppvisning i morse.
- Verkligen. - Snygg kärra förresten, mormor.
Företagsbil. Vad har du emot gratis?
- Ska du med och svina ikväll? - Jaga?
Såklart, tolv hundar är redo. Fast Eli Mannings är hos veterinären.
Jag hämtar dig kl. 23.
- Jag ska höra efter först. - Höra efter? Med Frances?
Där har vi det - skillnaden mellan att vara en man och en fegis.
Det är skillnaden mellan att vara make och ungkarl.
- Linda. - Välkommen hem.
- Tjena, mannen. - Hur är det?
- Hej, allihop - Lilly! - Hej, Yates.
- Hej, älskling. - Hej.
Förlåt att jag är sen.
Nå, hur gick utvecklingssamtalen?
- Fantastiskt. - Var ärlig.
Jag tvivlar på om pedagogen kan läsa. Vad tycks om det?
- Ut med det bara. - Du driver väl en tidning?
-"Signal of the South sedan 1926". - Just det.
Här har du ett scoop till redaktionen:
Våra söner lär sig inte ett dugg på er inskränkta skola.
Davis tror att Gud grävde fram Grand Canyon-
- på en långhelg. Reynolds kan inte multiplicera tvåsiffrigt.
- Så ska det låta, sluta inte. - Håna mig inte.
Jag är allvarlig! Utbildning är viktigt.
Hur ska barnen annars kunna tävla i den moderna världen?
Mississippi tävlar inte direkt med den moderna världen.
- Ska det lugna mig? -Älskling.
- Vad gör vi här? - Ge mig bara en chans, okej?
Ge mig en chans att navigera sjön.
Jag ska styra vår lilla roddbåt tillbaka till Palo Alto. Jag lovar.
Hur var din mångfaldspräglade Rotary-frukost?
De bar runt mig som Akilles på sin sköld.
- Akilles var död då. - Där ser du.
- Det beror på min skolgång här. - Precis.
RING MIG OM AFFÄREN
-Älskling, jag måste gå. - Va?
Förlåt, älskling. Jag jobbar på planen.
- Hej då. -Älskar dig också.
Det var ett enhälligt resultat. Det händer inte ofta.
- Du håller mig på halster. -Det gick igenom.
Vi vill köpa Southern Trees Media. Du får papperna imorgon.
Lysande, Don. Vi hörs imorgon.
Jag ser fram emot att jobba med dig. Vi hörs.
Jag hörde att du bländade dem på Rotary i morse.
Hur känns det, prins Henrik?
- Att återvända hem till tronen. - Prins Henrik eller Falstaff?
"Varje kris frambringar en stor möjlighet." Shakespeare.
Eller Sopprot, jag minns inte.
På tal om möjligheter, McClatchy-anbudet gick igenom.
Don Valentine ligger i täten.
Jag hade ingen aning om att vi tog emot anbud.
- Det var opåkallat. - Skitsnack.
Det är ett bra anbud.
Jag kallade hem dig för att städa upp BB:s röra.
Jag vill att du driver företaget, inte att du säljer det.
Vår spridning dalar. Vår största kundgrupp är utdöende.
Till och med våra mest optimistiska beräkningar...
18 tidningar, 36 radiostationer.
Företaget har kvar sitt inflytande - och det har även vår familj.
- Det är skilda saker. -Är det? Jag vet inte...
Jag tror inte det.
Vi är en del av den här platsens vävnad.
Tro mig, jag har försökt ta mig loss.
Du är skyldig mig det här, pojk.
Jag lovade att komma hit och hjälpa till under ett år.
Kom igen, Frances och pojkarna kommer inte att stanna här för evigt.
Såna saker löser man med sin fru.
Lillasyster, marsch iväg till kontoret och skaffa tillbaka jobbet.
Fan heller. Ingen talar så till mig.
Vi behöver dig därinne.
- Varför? - Du ska vara hennes Watson.
- Du hör inte om du inte är nära. - Hör vadå?
Den galna bondlurken kan ge henne detaljer om branden.
Nyckelordet är "galna".
Det sägs att Boyd var den andra brandmannen på plats.
Han pratar med henne. Vi har aldrig haft en liknande chans.
- Ge dig. - Det är vad pappa hade velat.
Ronnys situation är spikad.
Och pappa... Det här kommer inte att väcka honom från de döda.
När hälsade du på Ronny senast?
Vet du ens om att han ska få en omprövning?
Och hur ska du fixa pengar?
För jag tänker inte ta hand om dig.
- Har aldrig, kommer aldrig. - Håll käften.
- Och sluta tjata. - Gör som jag säger.
Jag sitter i skiten.
Allvarligt, jag är helt åt helvete. Det är inte ens roligt.
Ursäkta språket, jag låter barbarisk, men jag är helt jäkla körd.
- Låter jobbigt. - Jag och Bruce har varit gifta 14 år.
Det har varit okej. Inget fantastiskt.
Det börjar klia, du kliar tillbaka.
Allt jag behöver är att du skriver ut lite litium till mig.
- Varför då? - Jag behöver inte litiumet.
Jag behöver bara receptet för att visa Bruce-
- att förra veckans snedsteg med Len bara var en biverkning.
Okej, lyssna här.
Jag är inte heltokig. Men jag råkar ut för saker.
Män faller för mig nere på trafikverket.
Främlingar skriver in mig i sina testamenten.
Jag tilltalar folk.
Tja, främst män.
- Kan du hålla en hemlighet? - Det är tanken.
Len är min frivårdsinspektör. Förlåt, jag måste gå.
Familjekris. Jag hämtar receptet senare.
Vet du, folk har fel bild av dig. Du är trevlig som bara den.
- Det är 40 minuter kvar av din tid. - Spara det till nästa gång.
Tjingeling!
- Jag hade nästan glömt hur du såg ut. - Jag har haft fullt upp.
Jag också.
Nicque sa att du får en omprövning.
Ja. Om två veckor.
Har inte de vita männen hört en svart man säga "det var inte jag" förut?
Helt sant. Men jag har folk som är på min sida härinne.
Natten då det brann, vad luktade det?
- Det luktade sött. - Hur menar du?
En parfymflaska måste ha exploderat i värmen.
Lukten satte sig i allt. Handskar och kängor.
Den gick knappt att få bort.
- Hur såg det ut därinne? - Som en miljon stjärnor.
- Som alla smälter samman. - Ja.
Fortsätt.
Brandinspektören sa att mönstret kom från bränslestänk.
Du vet inget om det?
Alla vet att du trodde att Beverly var där med en man den kvällen.
Jag vet att din mamma har satt griller i huvudet på dig.
Jag släckte elden.
Jag tände den inte.
Jag har saknat det här.
Hur mår han, egentligen?
Som vanligt. Klockan tickar för oss alla.
En av din systers tavlor såldes för en rekordsumma i London.
- Vilken av dem? - Den där med hjorthornen.
Och Woodchuck borta i Tunica hittade en av hennes tavlor.
På en loppis, av alla ställen.
Hälften av dem är dock kopior.
- Inte den här. - Hur vet du det?
Jag köpte den.
Hur förlorade vi den?
Ett ögonblick.
Klä på dig. Jag målar vad jag ser, Yates.
Grattis på födelsedagen, lillebror.
Fan.
Tusan, det är ett litet hål här. Precis i kanten.
- Man ser det bara i rätt ljus. - Min syn har blivit sämre.
Sotheby's lagar det. De gör vad som helst för att behaga oss.
Lova mig att du håller ett fint födelsedagstal för din far.
- Ja, mamma. - Jag är så glad att du är hemma igen.
Jag också, mamma.
Mår du bra?
Stanfords termin har startat.
Wallace säger att de får massvis av psykiatriremisser från studenthälsan.
McClatchy-anbudet gick igenom.
Don Valentine har gått med på att själv lägga en stor summa.
Vad innebär det för oss?
Det innebär att vi kanske kan återvända hem snart.
- Och domaren är med på det? - Jag jobbar på det, men ja.
På nåt sätt kommer han att gå med på det.
Kom hit.
- Hur var din dag? - Urtråkig.
Jag fick ta emot förfalskade pengar.
Min enda anställda sa upp sig.
Sen berättade min enda patient en helsnurrig historia-
- om en brand, en grisman och döda debutanter.
Jaså? Vad gjorde du?
Jag gav honom nåt mot vanföreställningarna.
Vem var det?
- Du vet att jag inte kan berätta det. - Självklart.
Yates Virginius Forsythe den tredje!
Sanningens ögonblick.
-Är du man eller låtsas du bara? - Herregud, det är sent.
- Frances och pojkarna sover. - Det är okej att vara rädd.
Bara för att du hänger med kamouflagesvin är det inte normalt.
Man kan ta pojken från Mississippi...
Det finns utrustning i bilen. Du är hemma igen om en timme.
Okej. En timma.
Kom igen då. In i bilen.
Herregud.
Det var inte igår jag var ute och jagade.
Håll dig nära mig, Rödluvan, för vi ska gå djupt in i skogen.
Kommer du ihåg på high school när vi jagade med din farbror?
När han söp sig dyngrak och frös fast i gömslet?
Vilken idiot.
Jag minns också att vi fyllde hela kvoten den dagen.
Så var det.
- Dags att se om skjutandet sitter i. - Jag är säkerligen bättre än dig.
Vi får väl se...
- Kom igen, damen. -Är du redo?
- Som bara den. - Då kör vi.
-Är det skönt att vara hemma? - Fran behöver vänja sig, men ja.
-Åh, Fran. - Nej, nej.
Det är skönt att du är tillbaka.
Alla snackar om dig. Yates hit och Yates dit.
Om jag inte var en sån alfahanne hade jag kanske blivit avundsjuk.
- Du, det är något jag vill prata om. - Vänta lite. Känner du det där?
Alligator! Alligator!
För helvete! Allvarligt?
Din jävel!
Oroa dig inte över att pojkarna har dragit ut på jakt mitt i natten.
Det har gjort så sen de var tonåringar.
Dickies far var en vilding, han med.
Tack så mycket. Han var sheriff här i 32 år.
- Tycker du om dem? - I mitt tycke är de lite simpla.
- Får jag ställa en fråga? - Fråga på.
Tycker du om Mississippi?
Mer och mer.
"Trevligt ställe att besöka, men jag vill inte bo här?"
- Det sa jag inte. - Nej, jag vet.
Frances, det här är en liten, gammal värld.
Som rötterna på en uråldrig skog.
De största och äldsta träden är de mest sammanflätade.
Som familjemedlem har du en koppling till allt-
- och alla, även om det kanske inte känns så än.
Du behöver inte övertyga mig. Jag kommer att älska livet här.
Vapnet osäkrat.
Jag känner inte mina kulor! Jag sitter fast!
Skjut honom för fan!
- Herregud. - Du hade en jävla tur.
- Har du honom? - Ja.
- Fan också. - Svinen är riktigt elaka.
- De har näsa för nötter. - Fan.
- Därför ska man aldrig jaga ensam. - Helvete.
Jag visste inte om han tänkte skjuta den eller mig.
Va? Nej, du är bara chockad.
Jävla Dickie. Han tog god tid på sig. Fan också!
Han är vid avfarten om 13 minuter. Han har förlorat mycket blod.
Hälsa ambulansen att de ska stå redo med motorn på.
Mannen är som en bror för mig.
TVÅ VECKOR SENARE
Jag behövde verkligen det här, Nicque.
Jag fick tillbaka mitt jobb idag. Hon gjorde ingen grej av det.
- Du hade rätt. - Du insåg det till slut.
Hur är det med dig, storsnackarn?
Jag vill skriva om Ronnys prövning.
Tror du att de vita låter dig göra det?
Vilken värld lever du i?
Det är det vi ska ta reda på.
För Guds skull, Janus. Du är ekot som aldrig tystnar.
Det blir ingen sömn förrän jag får en ny kropp, och ni två ska fixa den.
Stackars Dickie.
Nå, vad tycker du om stället?
Jag börjar känna mig som hemma.
Folk som flyttar hit antingen hatar eller älskar det.
Jag förstår vem som är den verkliga psykiatern här.
Det har du rätt i.
- Okej, vad tycker du? - Det är toppen.
Såklart det är.
Min kollega kommer att behöva...
-...ta en titt på din avbrutna nagel. - Okej.
- Tack, Teeny. - Hallå där.
Hej, raring. Jag hörde att du blev slagen gul och blå.
- Hur känner du dig? - Halvdöd.
- Har du min medicin? - Raring, låt mig ta hand om dig.
Nå, Yater, hur är det annars?
- Mår familjen bra? - Förutom hålet i benet är allt bra.
- Det matchar hålet i ditt huvud. - Ett matchande set.
Vänta. Minns du att Frances ringde in ett recept för ett par veckor sen?
- Ja, mer eller mindre. - Vet du vem det var till?
Du vet att jag inte får berätta det.
Du anar inte hur bra det känns att vara hemma, bland gamla vänner.
DOLT NUMMER: BOYD SUTTREE
Du har fullt upp, hör jag.
- Mina pojkar är ett heltidsjobb. - Nej, jag pratar om Boyd Suttree.
Vad gäller filurer så är han en udda en, men en sak ska du veta:
Han är ingen lögnare och han lider inte av vanföreställningar.
Det jag vill ha sagt är: Medicinera inte vittnet.
- Vad tycks? - Utmärkt. Tack så mycket.
- Akta, de har inte torkat än. - Här har du.
Tack så mycket. Ring mig när du vill. Jag snackar gärna.
DRA IN BOYD SUTTREES RECEPT
- Hej, mamma. - Hej, älskling. Du ser strålande ut.
Tack.
Vad europeiskt av dig.
- Ser man på. - Skoj att du kunde komma.
Skämtar du? Jag missar aldrig en fri bar.
Du kan aldrig gissa vem som bokade en tid hos Frances.
- Den sista personen man kan tro. - Jag?
Efter dig, pucko.
- Boyd. - Suttree?
Han har varit där två gånger och dragit upp traumatiska minnen.
- Jag vet inte vad han har berättat. - Vi får snacka med Boyd imorgon.
Idag ska vi fira domaren, Yater.
Svart hund skäller.
Nej!
Jag är faktiskt också delägare i företaget.
Att ni försöker sparka mig från styrelsen - det bryr jag mig inte om.
Du har kallat in Yates för att sköta saker. Det är okej.
Du kan försöka sparka ut mig, men jag tänker stanna, för...
Domarn?
DON... HUR GÅR DET?
Ni ser alla ut att ha roligt.
DU HÖR INTE AV DIG
VAD HÄNDER MED AFFÄREN?
Ursäkta mig, jag måste ta det här samtalet.
Don? Tack för att du ringde tillbaka.
Det var så lite så.
Atlanta är helt galet med sina zoner. Jag är glad att jag kunde hjälpa dig.
Ja. Du...
Jag ville tacka dig för hjälpen med mitt lilla problem.
Då så. Hej då.
Boyd! Boyd!
- Nej, nej, nej. - Kom hit!
Text: Linnéa Nyberg Iyuno-SDI Group (B)