БАГАТО З ЦИХ ПОДІЙ СТАЛОСЯ НАСПРАВДІ.
НЬЮ-ЙОРК, 1933 РІК
Б. БЕРЕНДСЕН ЛІКАР І ХІРУРГ
Я працював у своєму кабінеті на 138-й вулиці.
Здебільшого латав хлопців, як і я, травмованих у Першу світову.
Бачите? Краса.
Усі види травм, які світ прагнув якнайшвидше забути.
Латав обличчя, підіймав дух, співав пісні.
Арахіс
Одне моє око лишилося у Франції.
Медична рада постійно тримала мене на випробувальному терміні
через спроби створення нових ліків.
Нам були потрібні ліки, яких ще не існувало...
просто щоб прожити день — з болем і нервами.
Сподіваюся, ця таблетка краща. Це все, що я скажу.
Сподіваюся, ти маєш рацію.
Деякі діяли краще за інших.
Це друга за день.
І я чудово почуваюся.
Вікторе, хочеш спробувати?
Так, спробую нову наступного тижня.
Добре. Вона заряджає тебе ентузіазмом.
Берте, одягни штани. Я тобі їх зашила.
З тобою все гаразд?
Через військові травми я носив спинний корсет, який терпіти не міг.
Тебе посадять...
-якщо не прикриють це місце. -Ширлі, це не дуже допомагає.
Ця експериментальна медицина.
-Добре виглядаєш. Як інфекція? -Все гаразд.
Добре, добре, добре. І я отримав повідомлення.
Платити поки не потрібно.
Берте, для тебе є повідомлення.
Телефонували твої батьки. Вони не можуть приїхати у відпустку.
Герб Ґетц телефонував щодо вушних крапель.
І ще Гарольд Вудман. Треба зустрітися з ним за цією адресою.
Одразу зайти. Це терміново.
Я працював з адвокатом...
своїм найкращим другом із часів війни Гарольдом Вудманом.
-Привіт, Берте. -У чому справа? Що це за місце?
-Це вкрай важлива справа. -Справді?
-Платять дуже щедро. -Непогано.
У нас неоплачені рахунки.
Від нас, нашого бізнесу залежать люди.
Найголовніше, це дуже значуще як для тебе, так і для мене.
У якому сенсі значуще?
-Тебе ж цікавить щорічне святкування? -Так.
І ти завжди говориш, що для нас, ветеранів, важливо збиратися...
-щоб про нас пам'ятали. -Це так.
І ти кажеш, що нам корисно збиратися і співати. Хіба не так?
До чого ти ведеш?
Я веду до певної медичної процедури...
і я знаю, що ти віддаєш перевагу деяким процедурам над іншими.
Просто скажи, що це. Що за процедура?
Для чого тобі ці квіти?
У мене побачення, вечеря з Беатріс.
-Вечеря з Беатріс? -Так.
-Так розчаровує. -Вона моя дружина.
Він виконає процедуру?
Так. Виконає. Усе гаразд.
-Він це не зробить. -Зробить.
-Заспокойся. -Хто це?
Це Ліз Мікінс, Берте.
Мікінс? Ви родичка...
Він мій батько. Я знаю, що ви дуже захоплюєтеся ним.
-О Боже. Так. -Ми обидва захоплювалися. І досі.
Я справді захоплююся.
Ось чому він виступить на нашому цьогорічному зібранні.
Дуже приємно з вами познайомитися.
-Ми тут побачимося з вашим батьком? -Дай їй договорити, Берте.
Вчора мій батько повернувся на човні.
Гаразд. Він їздить в Європу у справах, так?
Він підхопив щось чи щось таке? Я його огляну. Де він?
Вам слід його побачити.
Так. Давайте. Ходімо.
Це місце розкішне. Лише подивіться.
Тож де...
добрий генерал Тихоня Білл?
Вибачте.
У мене сьогодні жахлива алергія.
Прокинулася з забитими носовими пазухами...
і так увесь день.
Я не знаю, що ви робитимете і не хочу знати.
У вас є дві години, доки не прийде бальзамувальник.
Що сталося? Він збирався виступити на святі з промовою.
Ви мені допоможете, правда?
Я не вірю, що він помер з природної причини.
У нього було відмінне здоров'я.
Ніхто в сім'ї зі мною не згоден. Вони всі помиляються. Всі брехуни.
Я хочу, щоб зробили розтин.
Це правильно. Це ваше право. Ваш батько не склав заповіт.
Ви — його найближча родичка. Я бачив документи.
Я ненавиджу розтини, Гарольде. Ти це знаєш.
Ми маємо це зробити, Берте.
Ми зустрілися завдяки Тихоні Біллу Мікінсу.
Він сформував наш полк.
Як така людина могла померти? Ви вважаєте це підозрілим?
Так, я вважаю, що це підозріло.
Ви заспіваєте зі мною?
Він сказав, що ви співали з ним на війні.
Йому це так подобалося.
-Дорогоцінні спогади -Спогади
Невидимі янголи
Послані звідкись до моєї душі
Поспішайте.
У вас є лише дві години, щоб зробити все, що вам треба.
Гаразд. Ви повинні зробити розтин
і відразу після цього зустрітися зі мною в ресторані "Мінтерс".
Я маю знати, що ви виявите.
-Чому вона сказала "дві години"? -Тому що ми в похоронному бюро.
Вони поховають його.
Ресторан "Мінтерс", після 17:00.
-Ви маєте витягти його звідси. -Так, мусимо йти, Берте.
Гарольде? Не знаю, чи ти усвідомлюєш, що робиш.
Ліз, вибачте. Привіт.
У вас мертвий білий чоловік у ящику.
Навіть не у труні.
Важлива людина, в сосновому ящику зі старого дерева.
Навіть без кришки.
Його дочка плаче.
По-вашому, на кого чекають неприємності?
-На чорного, ось на кого. -Мілтоне.
Зараз треба покласти його, керівника, який заснував наш полк
до вантажівки.
Зробіть розтин.
Побачимося після цього в ресторані "Мінтерс".
-Зрозумів. -Я маю знати.
-Я маю знати, що ви знайдете. -Гаразд.
-Ресторан "Мінтерс" о 17:00. -Мілтоне. Мілтоне.
-Будь ласка, обережно. -Там зламане колесо.
-Це не обережно. -Мілтоне.
-Ось чому ти не водитимеш моє авто. -Скоро прийде бальзамувальник.
Краще вам встигнути. Дві години.
Ти пам'ятаєш Берта, чи не так?
-Авжеж. -Ірма Сент-Клер.
-Привіт, Берте. -Привіт, Ірмо.
Не нервуйте. Я роблю щонайменше два розтини на місяць.
Я за все життя зробив два розтини.
Один — довести, що я не залишив затискач у чиємусь тонкому кишківнику,
інший — для зняття затискача, який я таки лишив у кишківнику.
Тепер ми знаємо, що ти спец по тонким кишківникам, Берте. Дякую.
Вам з Бертом треба якось сходити на каву, Ірмо.
Можливо, тобі з Ірмою треба якось сходити на каву.
Ми друзі, Мілтоне.
Знаєш, Ірмо...
його дружина не захистила його перед своєю сім'єю.
Вони не живуть разом більше року.
Це моя ситуація. Не зараз.
Я просто хочу бачити тебе щасливим.
Мертва людина змушує вас усвідомити,
що часу мало, а любов реальна, якщо ви знаєте, що це таке.
-Що тут відбувається? -Розтин. От документи.
Поліція чекає, коли це тіло повернеться в морг.
Чим раніше почнемо, тим швидше закінчимо.
Ці двоє мають негайно піти звідси.
Вони ветерани. Вони служили своїй країні.
-Ідіть зачекайте у "Макгі". -Ми будемо внизу біля "Макгі".
У "Макгі".
Ірма — португалка. Це інше.
Я не знав, що ти португалка.
А це і не так.
Хочеш почати, чи краще мені?
Я просто хвилююсь, тому що я його знав.
-Можеш просто підписати, якщо хочеш. -Ні, ні, ні.
-Це те, що потрібно Гарольду. -Я можу допомогти.
Він був таким добрим чоловіком.
Ось так.
О Боже.
Не спитав, як у тебе справи.
Чоловік пішов.
Таке трапляється щодня.
Перепрошую.
Все гаразд.
Справжня любов ґрунтується на виборі, а не потребі.
Тобі потрібна дружина
чи ти обираєш дружину?
А не може бути і те, і те?
Ні. Другий варіант — той, що дійсно має значення.
Наприкінці це так.
Вибір переважає над потребою.
Я не люблю бути самотнім.
Схоже на потребу.
Відкриваю шлунок. Поглянь на це.
О так. Незвичайний колір.
-Щось. -Так.
Йому це давали протягом певного часу.
Важко сказати, як довго.
Він щойно повернувся з Європи.
Я зашию його і візьму ще зразки крові.
Завтра матиму більше новин для тебе.
-Гадаю, ти все ще в тому ж офісі? -Так.
Гарольд каже, що ти заслуговуєш на кращу обстановку,
але ти дозволив собі зіпсуватися.
Він каже, що ти пішов не за тим богом.
Що? Зіпсувався?
Пішов не за тим богом? Чому він мені цього не каже?
-Що це взагалі означає? -Я не знаю.
Може, ти змарнував ентузіазм і цілеспрямованість, не знаючи про це,
поки не стало запізно.
Тобі не вистачило стільця, коли закінчилася музика...
навіть у власному будинку.
Нам потрібна ця кімната.
Чудово, ми саме йдемо.
Ліз сказала зустрітися з нею після 17:00 у "Мінтерс".
Так. Але я хочу поговорити з тобою про Ірму.
Я підштовхнув тебе, Берте, тому що хочу бачити тебе щасливим.
І я твій друг.
Мій друг, який думає, що я якось зіпсований...
але не має хоробрості або порядності сказати це мені в обличчя.
Ти не почув би, якби я сказав прямо.
Квіти для дружини, яка не пускає тебе жити у власній квартирі.
Поясни слово "зіпсований"...
або термін "іти не за тим богом".
Це родичі твоєї дружини, Берте.
Їм нестерпно, що ми працюємо разом, не кажучи вже про те, що ми друзі.
Я не слухаю великосвітську маячню, яку вони говорять.
Так, слухаєш. Тебе це трохи хвилює.
Все, що потрібно, це трохи, Берте. А потім ти будеш їхнім.
Як крапля крові від порізу, який ти отримав, перш ніж я зарізав німця.
Ці порізи затьмарили твоє бачення, і вгадай, що:
ти назавжди втратив око.
"МІНТЕРС"
Ласкаво просимо до "Мінтерс", панове. Стіл на двох?
Ми маємо зустрітися з жінкою: висока, білявка,
-серйозне обличчя. -Так. Сюди.
Зачекайте. Вона була тут. Не знаю, що сталося.
-Вона була... -Прямо тут.
-Міс Мікінс. -Он вона, приятелю.
Міс... Зачекайте. Міс Мікінс.
Міс Мікінс.
Ми зробили те, що ви просили. Ми знайшли дещо підозріле,
-як ви й думали. -Я не можу цього зробити. Перепрошую.
-Що... -Я говорила з другом, містером Возом.
Він сказав, що я маю бути обережною.
-Хто? Він вас налякав? -Він сказав, що це небезпечно.
-Міс Мікінс, заждіть. -Я маю про це забути.
Підемо з вулиці. Ходімо.
-Ти знав мого батька. -Так, так.
-І ти знав мого батька. -Ми любили його.
-Ви знаєте його слова. -Так.
Він говорив, що не можна бігти від страху, щоб він переслідував вас.
Я знаю, що я виглядаю наляканою.
Але не повинна, тому що містер Воз просто застерігав мене.
Він не... У нього були добрі наміри.
Він друг сім'ї.
Що ви знайшли?
Ми вважаємо, що його могли отруїти.
Ви знаєте, чому?
За мною хтось стежить? Я не можу...
-Все гаразд. -Я не знаю, чи можу я про це говорити.
У них є інтереси в союзі, і він це знав.
Але він не збирався співпрацювати.
Він щось знав. Він побачив щось жахливе.
Це так.
І вони знали, що він розкаже.
Розкаже що? Що він бачив?
Це небезпечно.
Я думаю, що...
Міс Мікінс!
О Боже! Міс Мікінс!
Ці двоє, це вони зробили. Он вони.
-Міс Мікінс! -Вона мертва.
Це вони зробили. Он там.
-Ви брешете! -Ці двоє, це вони.
Ці двоє. Он там.
-Ви її штовхнули! -Вони вбили жінку.
Я бачив, як ви її штовхаєте!
-Вони її вбили! -Я бачив вас, сер!
-Вони це зробили. -Я це бачив.
Я адвокат. Це лікар.
-Ці. Я бачив. -Вона найняла нас. Це наш клієнт.
-Подивіться, що у нього в руці. -У нього її гаманець!
-У нього її гаманець. -Ви вбили її і забрали її гаманець!
Ні. Я вас бачив. Ви штовхнули її.
Я адвокат...
Ні! Він...
Забирайся!
Громадянський арешт!
Зробімо громадянський арешт!
Стріляйте в них!
Затримайте їх! Ці двоє, он там!
Стійте!
Боягузи!
Бідолашна дівчина. О Боже.
Ну ж бо. Ходімо.
За цими автомобілями!
-Це той чоловік. -Не ти за кермом, а я.
-Ми говорили. Будьмо організованими. -Це він.
Ми — організація. Будьмо організованими.
Вони не втечуть. Чатуватимемо на них прямо тут.
Як, чорт забирай, вони вистежили нас?
Давай.
Боже, цей корсет.
Агов!
Гадаю, вони все ще стежать за нами.
Думаєш?
Думаю, так.
От дідько. Що це за лихо?
У таке не потрапляєш без передісторії, що починається багато років тому.
Нью-Йорк, 1918 рік
Ви хочете, щоб я пішов до нашого улюбленого дерева...
і зідрав кору в Аргоннському лісі,
де підривають людей?
Це буде почесно, славно. Добре для сім'ї.
Але це добре, Берте. Це добре.
Тебе краще сприйматимуть, коли у тебе буде більше медалей.
Тебе приймуть на Парк-авеню.
Люди поважають військових.
Мене можуть вбити.
Не можна так думати. Звичайно, тебе не вб'ють.
Ах, Беатріс.
Франція, 1918 р.
Я сюди добирався не для того, щоб зі мною говорили, як з якоюсь собакою.
Це злочин проти прапора.
Я не думаю, що вони мають здатність відчувати
захоплення або впевненість від носіння уніформи.
Про кого ми говоримо?
Якщо хтось з білої швалі заважатиме мені, я вистрелю йому у спину.
Ну, ми знаємо, що тобі це навіть більше до вподоби.
Я закінчив розмову з тобою.
-Твоя розмова зі мною буде безкінечна. -Досить, сержанте.
Так, сер, генерале Мікінсе.
Ваша участь більше не потрібна. Зверхність не допомагає.
Ось чому я хотів привести вас як медичного працівника, Бернштейне.
Берендсен, сер.
Перепрошую. Це містер Вудман.
Тут склалася ситуація, у якій, гадаю, ви могли б допомогти.
Яка ситуація, сер?
Містере Вудмане, чому б вам не сказати йому, чому ви тут, на гауптвахті.
Чому ми на гауптвахті?
Порушення субординації.
Ви порушили субординацію?
-Так. -Чому?
Вони дали нам офіцера-расиста, того телепня.
Ми відмовляємося виконувати накази, поки його не замінять на нормального.
Когось порядного і шанобливого.
Це маю бути я, сер?
Це ви, Берендсене.
Люди, які зустрічаються вам в обставинах
величезного напруження,
пов'язані з вами на все життя.
Ви лікар, який залишить мене стікати кров'ю,
а мені доведеться стріляти в спину? Тому що, скажу я вам,
офіцери, які у них були,
плювали на те, живі ми чи мертві.
Я не дозволю нікому стікати кров'ю
і не хочу отримати кулю в спину.
Я син механіка з Елміри.
Я одружений. Я наполовину католик, наполовину єврей.
Я лікар. У мене кабінет на Парк-авеню.
І я думаю, що батьки дружини послали мене сюди, щоб позбутися.
Ну, все звучить досить непогано, крім
частини про батьків, але, можливо, саме тому я можу вам довіряти.
Отже, ми укладемо пакт.
Ви маєте подбати, щоб ми не померли.
А я подбаю,
щоб вас не вбили.
Ми будемо дбати один про одного.
Гарольд Тадеус Вудман.
Бертрам Берендсен.
-Вітаємо у 369-му полку. -Дякую.
Нарешті, це те, що я шукав. Просто повага.
Тепер розберемося з цією прикрою ситуацією з уніформою.
Так, розберемося з цим лайном з уніформою.
Ласкаво просимо до моєї армії.
Чому ми одягнені у французьку уніформу?
Американські солдати не хочуть, щоб їх бачили з нами.
Це ганебно. Я боровся за створення цього полку
в дусі доброти і єдності.
Сподіваюся побачити вас на іншому боці Аргонни в хорошій формі.
Нехай буде з вами Господь.
Я врятував Гарольда.
Він врятував мене.
І ще була француженка, яка врятувала нас обох.
Дай мені решту...
Не викидайте це.
Чому ви хочете зберегти?
Це антисанітарія.
Це не ваша справа.
Виходьте звідси!
Виходьте звідси.
Зупиніть цей жах!
Це непристойно,
злочинно,
ви блюзнірствуєте,
зберігаючи цей кривавий метал!
Вона блюзнірствує?
Я блюзнірствую?
Метал був скверним, коли потрапив у тіло.
Я очищаю його, виймаючи.
Ви вважаєте за краще тримати це схованим.
Це ображає Бога
і сім'ї загиблих і поранених.
Ні, вона має рацію.
Вона може зберегти цей кривавий метал.
Так.
-Вона має рацію. -Бачите?
Спокійно, Гарольде.
Як ви смієте!
О Боже мій!
Я не знаю, що відбувається.
Містере Вудмане, я вважаю, що я завдячую вам.
Ви говорите англійською?
-Так. -Я думав, ви француженка.
Я Валері Банденберґ.
-Ви не француженка? -Ні.
Я можу купити вам напій?
Так. Тут це можна робити?
-Я можу. -Ми можемо тут пити?
Гарольде!
-Що ти в біса робиш? -Юначе!
-Куди ви? -О, зі мною він у надійних руках.
Якби вас зараз бачила біла шваль з Міссісіпі...
Що сталося з пактом?
Я втратив око.
Жінка, яка курить трубку.
Вас це лякає?
Зараз трохи.
Коли бачиш когось,
по-справжньому бачиш,
то бачиш дитину, якою колись була ця людина.
Бачиш їхню вразливу частину.
Гарольд і я мали таке бачення один одного з самого початку.
Тепер, коли війна закінчилася...
Я просто хочу бути людиною. Розумієте?
Я просто хочу гуляти,
вільно,
як людина.
Просто жити своїм життям.
Тут, в Європі.
Те, що треба. Просто живіть і будьте вільним.
Дуже рекомендую. Я подорожувала Європою.
Це принесло мені надзвичайну користь.
Навіть без зайвих слів
вона дивиться прямо тобі в душу.
Ви дуже добре виглядаєте.
Обидва наші життя були в невизначеності
перед Богом. Прямо там.
Я можу вас дещо запитати?
Що ви робите із кривавою шрапнеллю, яку витягуєте з наших тіл?
Я не розповім просто так. Ви маєте це на щось обміняти.
Безкоштовно не скажу.
Обміняти?
Гаразд. Що це коштуватиме?
Щось прекрасне.
Щось, заради чого можна жити.
Я зараз на це дивлюся.
Я вже дав вам шматочки металевої шрапнелі з мого тіла.
Знаєте, насправді, я витягла набагато більше металу з тіла вашого друга.
Як його звуть?
Його звуть Берт Берендсен.
О Боже.
І він тут шкутильгає,
згадуючи щось про пакт дружби.
Ти це пам'ятаєш? Пам'ятаєш мене? Ось я.
-Радий бачити тебе. -Привіт.
Мої вибачення, Берте Берендсене.
Ніколи більше не наливатиму два келихи без третього.
-Берте, допоможи мені... -Добре.
...продати щось гарне, а натомість вона нам покаже,
що робить з металом, який витягла з наших тіл.
Її звуть Валері.
Що ви робите з тією шрапнеллю, Валері?
Якщо хочете знати, маєте це на щось обміняти.
-Вона сказала мені те саме. -У мене нічого немає.
Безглузда пісня.
Гарна ідея. Як щодо цього?
Що таке безглузда пісня?
Гаразд.
Червоне сонце.
Трохи грейпфрута.
Хустка.
Червоне сонце,
трохи грейпфрута,
хустка,
коли ти телефонуєш.
Побачити обличчя,
чиє?
Моє ім'я,
моє власне ім'я.
Це яскраво, момент,
любити, бути.
Ви зрозуміли.
Пляж теплий,
небо холодне.
Смерть реальна,
коли ми вмираємо.
Але небо
тепле з друзями.
Я витягла усі ці шматки з людських тіл.
Дивіться. Це більш примітивно.
Подивіться, у мене чаювання.
Це зроблено з чорного пороху. І шрапнелі.
Надбання цивілізації.
Ласкаво прошу до мого світу.
О, я роблю макіяж.
О, у мене лише половина обличчя? Як це сталося?
Якщо у мене є помада.
Гарно.
Ви маєте знати, що любите.
І ви маєте отримувати від цього справжнє задоволення,
адже є стільки клятих неприємностей,
які зіпсують вам життя від початку до кінця, якщо ви це дозволите.
Чому б не жити заради прекрасного,
навіть якщо ви самі трохи неідеальні?
Що моя Беатріс скаже про відсутність ока,
шрами на спині і все інше?
Ми щось можемо з цим вдіяти, Валері?
Я знаю благодійників у лікарні в Амстердамі.
Вони дадуть вам нове око.
Амстердам?
Коли я вперше їхала через Францію пару років тому,
гаразд, все було трохи складніше. Мені довелося декого заколоти.
-Якось довелося вдарити жінку цеглою. -Що?
-Овва. -Так, це довга історія.
Але з вами двома це буде легше легкого.
До того ж, я зараз набагато краще підробляю документи.
Давай, Берте. Поїдемо в Амстердам.
Гаразд.
Ось.
Пол Кентербері. "Скло Кентербері". Лондон, Англія.
Ми робимо найкраще протезне скло, промислове скло, надсекретне скло,
військове скло, всі види скла, крім віконного.
Якщо, звичайно, це не куленепробивне.
Не бійтеся. Друг міс Валері є другом Пола Кентербері,
який пропонує вам довічне постачання скляних очей Кентербері.
Не так вже й погано.
Як бачите, у мене така ж травма, як і у вас.
Можливо, вам не видно завдяки тонкій майстерності "Скла Кентербері".
Дайте подивитися. Думаю, ви...
Так, темний каро-зелений. Я маю рацію, сер?
Так, вірно.
Ура. Це мій американський колега Генрі Норкросс.
Як поживаєте? Ми друзі родини Валері...
у міжнародному бізнесі багато років.
Ми берегли її в безпеці під час її пригод,
натомість вона допомогла служити на благо світу.
Як саме вона це робила?
Відвідуючи різні вечері та заходи
і розповідаючи нам, що вона дізналася про банки
і рух військ і таке інше.
Ви шпигуни.
Ні. Ні, сер.
Він працює у компанії з виробництва скла,
а я працюю в Міністерстві фінансів США.
Таємна служба розвідки Великої Британії MI6
Військово-морська розвідка США
Вони мої старі друзі. Вони допомогли мені, а я їм.
Тепер я думаю, вони допоможуть вам.
Навіть ми з Полом знайшли
час, щоб повивчати птахів. Ми завзяті орнітологи-любителі.
-Так. Це справді вишукане хобі. -Так.
-Це африканський журавель-вінценос. -Так.
Ці — вимерлі.
Так, у нас є пара останніх.
-Нікобарський голуб. -Так.
Колись вони були живі.
А це північноамериканський фазан.
Це північноамериканський фазан,
якого я люблю називати голубом серед фазанів.
Вони дуже поширені, розумієте. Але вони прекрасні.
-Так. -Оперення дійсно надзвичайне.
Отже, знаєте, ми раді заплатити за обличчя...
яка б косметична процедура вам не знадобилася.
-Висококласна, найкращої якості. -Так, так.
А також гарне життя тут, в Амстердамі, де ви заслуговуєте на відпочинок
і свободу після того, через що ви пройшли.
Ми навідаємося до вас колись у майбутньому,
коли нам знадобиться допомога хороших людей.
-Так. -Тому що настане час
сказати "досить" цим божевільним,
які розпалюють цю війну, сенсу в якій ми не бачимо.
Як це жахіття може повторитися?
-Ця війна має закінчити всі війни. -Точно.
Тому що сон повторюється доти, доки не забудеться.
Саме тому він повторюється.
Це добра частина. Але погана частина одного дня знову повториться.
Але наразі, це добра частина
в Амстердамі.
Світло тут. Воно може бути дещо каверзним.
Треба натиснути вгору, вниз, вгору, вниз, вгору.
Трохи мерехтить. Бачите?
Це велика квартира. Пол і Генрі знайшли її для мене, але тут безлад.
-Вона мала рацію. Це добра частина. -А цей кран...
-Це було фантастично. -Хай це вас не лякає.
Коли використовуєте воду...
-Світ був у наших ніг. -...він робить отак.
... і це було славно.
Це нормально.
Ага. Амстердам знаходиться в самому серці
і був там весь час.
Не зупиняйся!
Поле, покажи їм танець піску!
Танець піску.
Божевільний танець піску Британської імперії.
Вона була блискучою і дурнуватою.
Але саме така дурнуватість нам подобалася.
І тому в пакті тепер стало три сторони.
Я на деякий час залишився в Амстердамі,
тому що там було славно.
Він був стійким і сильним.
Вона була сміливою і світлою.
Це було те, що французи називають "coup de foudre".
Любов з першого погляду.
Вона займалася мистецтвом.
Я був їхнім найкращим другом
із своїм новим оком.
-Допомагали ветеранам, які приїздили. -Гаразд. Працює.
Ми весь час ходили танцювати.
Це було чудово.
Ці танго-салони...
там ви дійсно відчуваєте, наче летите.
-Ти не можеш поїхати. -Там зараз жахливо.
-Про що ти? -Я маю побачити свою дружину.
Берте, у мене дуже погане передчуття з цього приводу.
Я думаю, що якщо ти поїдеш, це поганий знак.
Будь ласка, не їдь.
Я став лікарем на Парк-авеню.
-Парк-авеню. -Я одружений.
Ми можемо з цим розібратися, чи не так?
Я трохи знайома з Парк-авеню.
Будь ласка, не їдь.
Валері.
Будьмо реалістами. Це не може тривати вічно.
Як нам жити?
Я скучив за Беатріс...
хоча вона і її родичі відправили мене на війну.
Служи своїй країні.
Я познайомився з нею на благодійному заході в медичному училищі.
І я побачив цю жінку, найкрасивішу, яку я колись бачив.
Боже мій. Якби ви її бачили. Ми танцювали весь вечір.
У нас паморочилося в голові. Ми сміялися. Ми були закохані.
Я й гадки не мав, що вона дочка чоловіка, який дав мені стипендію.
В очах цього напівєврея читалося:
"Ти можеш мати стипендію, але мою дочку —
-нізащо". -Звучить погано.
Друзів можна вибрати. А от сім'ю — ні.
І я вибираю вас. І це...
Я збентежений, тому що ви, може, не відчуваєте те саме.
Але ці стосунки...
напевно, найголовніші в моєму житті.
-Так. -Ми згодні. Тож залишайся.
Але я не можу кинути Беатріс.
Я її люблю.
Звичайно, кажуть, що у вас будуть медалі.
Вас приймуть на Парк-авеню.
Ну, ось такий прийом героя мені влаштували.
Нью-Йорк, 1919 рік
Ні, я вже говорив тобі, що не можна лікувати тут цих пацієнтів.
Це абсолютно недоречно.
Я знаю цих пацієнтів лише тому, що ви послали мене на війну.
Розумієш, таке не робиться на Парк-авеню.
І ти приймаєш занадто багато морфіну.
Тримайся подалі від моєї дочки. Ти тут небажаний.
Іди. Ти маєш піти. Ти маєш піти звідси.
Не йди у квартиру. Я надішлю тобі одяг.
Бертраме, залишся! Вибач мені.
Агов.
Як я можу не допомогти ветеранам?
Агов.
Я переніс свій кабінет до алеї біля Грейт-Джонс-стріт.
Ситуація з болезаспокійливими трохи вийшла з-під контролю.
І штат Нью-Йорк люб'язно
відправив мене на примусовий відпочинок.
Давай, друже.
Я написав друзям, щоб допомогли мені вийти.
Я гадки не мав, що це зробить з ними.
Якщо твоя сім'я має вплив, який допоможе Берту вийти з в'язниці,
гадаю, тобі слід це зробити.
Пакт — це пакт, Валері.
Я сказала тобі, що втекла від дечого, чи не так?
Це все, що тобі потрібно знати.
Але, так, моя сім'я могла б йому допомогти.
Та якщо я зв'яжусь з ними, вони дізнаються, де я.
А якщо дізнаються, де я,
можливо, знайдуть спосіб затягти мене назад.
І вони дуже переконливі.
Все, що він робив, це намагався допомогти полку.
Я чув, що вдома хлопцям нелегко.
Думаю, ми обидва знали, куди це йшло.
-Так. -Що ти маєш на увазі?
Я маю на увазі, що ми існуємо тільки в Амстердамі.
І ти багато говорив про те,
що плануєш зробити, повернувшись до Америки.
Можливо, настав час.
Я сказав, що хочу стати адвокатом.
Боротися за людей. Людей, як ті солдати, які повертаються додому.
Я хотів боротися за таких людей, які не могли дати відсіч,
які не могли постояти за себе, за допомогою закону.
Ти також казав, що хочеш жити зі мною в Амстердамі.
Так.
Я хочу робити і те, й інше. Хочу повернутися додому і боротися.
І хочу залишитися тут з тобою. І я хочу жити. По-справжньому жити.
Як ти робитимеш це водночас?
Є спосіб.
Але прямо зараз ми повинні допомогти Берту.
Що з нами буде? Я тебе кохаю.
Ми повинні допомогти Берту.
Гаразд.
Одягайся.
Гарольду
Одного дня незабаром вона зникла,
не сказавши Гарольду ні слова, лише лишила записку.
Мене раптово звільнили з в'язниці.
Від неї я нічого не чув.
Гарольд повернувся в Нью-Йорк. Отримав диплом юриста.
Ви маєте право вимагати.
Ми працювали разом більше десяти років.
Ми з добрим лікарем як слід про вас подбаємо.
Ми витягали людей з будь-яких неприємностей
до справи Мікінса.
Тепер ми самі встрягли у неприємність.
І ми цілком можемо не вибратися з неї живими.
О Боже. Бідолашна дівчина.
Це нестерпно.
Щось дуже не так, Гарольде.
Як ти мені завжди говориш?
Ми це поборемо.
Ми знайдемо спосіб, незважаючи ні на що.
Дякую. Мені це потрібно.
Куди ти йдеш?
Буде безпечніше, якщо ми зійдемо з дороги.
О, я знаю, де ми знаходимося.
Я знаю, де ми. Не до тієї жінки, Берте.
Світло вимкнено. Це вечеря-сюрприз?
Вона знає людей з кола Ліз Мікінс.
Місце виглядає так само. Пахне нафталіном, як твій шлюб.
Дякую, приятелю.
Для чого друзі, якщо не для чесності?
Пече. Як я виглядаю?
Добре?
Допоможи.
-Прямо? -Так.
О, бачу. Ти дійсно хочеш причепуритися для неї, так?
Бертраме?
-Сядь. Розслабся. -Гей, Берте, не затягуй.
-Зроби мені послугу. Будь оптимістом. -Бертраме?
О, подивись на себе.
Це не вечеря. Вибач. Це була помилка.
Чому ти мене запросила?
Тому що у мене була хвилина слабкості.
Це те, чим ми стали? Хвилиною слабкості?
Батько навіть не може знати, що я це роблю...
тому що він забере в мене всілякі привілеї.
Що не так?
Пам'ятаєш, коли у нас були ночі,
коли ми просто читали Емілі Дікінсон, співали разом
і просто дивилися один на одного? Що сталося?
Пам'ятаю, так.
Ось чому я тебе люблю.
КОМІТЕТ ЗА МІЦНИЙ ДОЛАР
Ти впав?
Ти забив спину? Дай я погляну.
Спина болить цілий день.
-Це не найкращий час. -Лише мигцем. Давай.
Ти колись був таким красивим.
О, заради Бога.
А тепер ти просто огидний і гротескний.
Ти такий потворний і понівечений.
На тебе так важко дивитися.
І ти носиш корсет, як жінка.
-Ти безпорадний. -Беатріс.
Я більше не можу.
Це відхилення, яке у тебе з'явилося щодо моїх шрамів.
Ти мене обираєш,
чи я тобі потрібен?
Що це за питання?
Я сьогодні з деким розмовляв,
і ця людина сказала, що любов — це обирати когось,
не потребуючи його з якоїсь іншої причини.
Я була потрібна, коли ми зустрілися, чи ти обрав мене як людину?
Це через моє оточення? Чи престиж моєї родини в медицині,
коли ти був стипендіатом з північного Нью-Йорку?
Чи ти мене обрав?
Тільки мене?
Я поставив Берту те саме питання лише деякий час тому.
Гарольд Вудман. Чому у тебе жіночий гаманець?
Дочка Білла Мікінса, Ліз...
сьогодні ввечері її штовхнули під вантажівку.
Що, ти серйозно?
Вона найняла мене, тому що ми були близькі з її батьком.
Саме тому вона нам довіряла.
Якимось чином вважається, що ми це зробили.
І нам хтось потрібен. Нам щось потрібно.
Нам потрібен хтось, хто нам допоможе.
А як щодо імені "Роз"?
Це останнє, що сказала Ліз Мікінс перед смертю:
що містер Роз може їй допомогти.
Ліз не зналася б ні з ким на ім'я Роз. Це єврейське ім'я.
Ох. Дякую, Беатріс.
Ти лише напівкровка. Гарольде, ти не так почув.
Чому?
Тому що то мало бути "Воз" з буквою "В".
Це видатна сім'я у світському календарі.
Вози знаходяться на його вершині.
Берте, це те, про що я говорю.
Це у вашому світі ми перебуваємо в біді, а не в моєму.
Що це таке?
-Як ви смієте заходити? -Двері були відчинені.
-Це все ще ваша офіційна адреса, так? -Очевидно, так.
Детективе Ґетвейлере, що привело вас сюди в цей час?
Вам треба більше таблеток, Леме?
Я знаю, що у вас такий самий корсет, як у мене,
не як у містера Гілца.
Завдяки вашій плоскостопості німці не побачили вас у Рейнській області.
Ти знаєш, чому я тут, Берте.
Ви з Вудманом втекли з місця події, коли штовхнули Мікінс під вантажівку.
Чому ви думаєте, що це були ми?
Ну, не так вже й багато людей підходять під опис
лікаря, що нишпорив по землі у пошуках ока зі своїм чорношкірим адвокатом.
Жінка, яка померла, найняла Гарольда,
щоб дослідити смерть свого батька.
Сьогодні вдень я робив його розтин.
Він був генералом полку, в якому ми служили, Леме.
Свідки кажуть, що ви її штовхнули.
Ні, нам довелося вибиратися звідти. Там панував хаос.
Спалахнула бійка. Вбивця вказав на нас.
Він дуже майстерний злочинець.
Я знаю одне. Мені потрібно дати відповіді своєму капітану.
На даний момент ви двоє є підозрюваними.
Ви можете довести, що у вас є трудовий договір з Ліз Мікінс?
Що вона найняла вас, щоб бути її адвокатом?
Звичайно. Я можу показати його вам.
Крім того, я можу надати вам попередній звіт про розтин
та документи про нерухомість Білла Мікінса.
-Добре. -Ні, ми маємо тебе заарештувати...
Заберіть від мене руки.
Гілце.
Я член Асоціації адвокатів. Не чіпайте мене.
Мені навіть не подобається, що ця людина є адвокатом.
Колумбійський юридичний університет.
Можливо, через плоскостопість до вас туго доходить.
Не говори зі мною про плоскостопість. Я скручу тобі голову прямо...
Гілце, ні. Облиш!
Що як ми хтось поручиться за нас? Хтось із світського календаря?
Це приверне увагу вашого капітана?
Хтось на зразок
містера Воза, який знав Білла Мікінса.
Бертраме...
Беатріс.
Моя сім'я — давні члени медичної комісії штату.
І я можу засвідчити той факт, що обидва ці чоловіки
жахливі брехуни один до одного, не кажучи вже про поліцію.
Якщо ви заарештуєте їх перед тим, як дати їм шанс
надати вам все, що вони запропонували, боюся, це коштуватиме вам роботи.
У мого батька багато друзів у мерії.
Дайте нам все, що ви обіцяли.
Зрозуміло. У нас з вами
є щось спільне.
Ми служили, не те що цей хлопець.
А як щодо вкраденого гаманця? Куди він подівся?
Це може бути доказом.
-Що ви робите? Покладіть. -Поклади.
-Що тут? Що це? -Поклади на місце.
-Я просто кажу... -Поклади.
-Перепрошую. Я був обережним. -Що з вами не так?
Він вчиться, Берте. Він може стати хорошим детективом.
Коли поговорите з Возом, відразу дайте мені знати.
Я не чекатиму довго. Ти мене чуєш, Берте?
-Так. -Я дам вам кілька днів.
-Якщо доведеться, я сам тебе арештую. -Я розумію.
-І мені також потрібні таблетки. -Я зрозумів.
Скоро побачимося у твоєму кабінеті.
-Так. -Але це погана ситуація.
Дуже погана.
Це було захоплююче.
Дістаньте те, що треба, але щоб вас не вбили по дорозі додому.
Комітет П'яти, дивись, не помри.
Тримайте рот на замку.
Чому б просто не під'їхати і застрелити нас?
Комітет П'яти, ніколи не помри!
Що за плани на нас були у того хлопця?
Ми скрізь.
Тож тепер треба брехати, щоб потрапити в будинок цього чоловіка.
Не має значення, як. Ми побачимо містера Воза.
Що це за благодійна організація?
Так, це з Єпископальної церкви. Двері відчиняються, і що ти кажеш?
Я кажу: "Доброго дня".
Мене звуть доктор Берт Берендсен. Це Гарольд Вудман, есквайр...
Нагороджений Медаллю Пошани.
Це Воєнний хрест, а не Медаль Пошани, і ти це знаєш.
Воєнний хрест, так. Вибач.
Ми знаємо, як члени єпископальної церкви люблять містера Воза.
Йому буде шкода, що він вас не застав. Він не вдома.
А коли, на вашу думку, він повернеться?
Я не знаю. Але ви могли б залишити цей лист мені.
Нам потрібно передати це безпосередньо містеру Возу.
За наказом єпископа.
Звісно. Що ж, можете лишити візитку.
Перепрошую, що розчарувала вас, панове.
Однак, якщо дозволите...
Я дивлюся на цю шафку
і не можу не впізнати
ці вироби.
Вони зроблені в лікарні, тут?
-Бачите? Так. -Схоже на роботи ветеранів. Так.
-Все зроблено ветеранами. -Точно.
Перша благодійна організація пана Воза.
-Вони посилають їх на знак подяки. -Це дуже мило.
-А ми, по суті, ветерани... -Ліббі,
можна мені ліки, будь ласка?
У мене оніміння в руках, озноб у нервах
і стріляючі болі.
-Будь ласка. -Валері, прошу, йди у свою кімнату...
або повернися нагору.
Хіба ти не бачиш, що у нас гості?
Що ти тут робиш?
А ти що тут робиш?
Ні. Не розмовляйте з нею. Їй недобре.
Валері, не розмовляй з цими чоловіками.
У мене не гемофілія, Ліббі. Я можу розмовляти з людьми.
Так, у тебе не гемофілія, але епілепсія
і нервовий розлад. Ні!
-Ми говорили про ляльку. -Я відкушу тобі вуха.
Ні! Я казала тобі не робити цього з лялькою.
Місіс Моран! Карлтоне...
-Карлтоне! -Ти знаєш, що це мене бентежить.
Як ти смієш! Карлтоне!
Карлтоне.
Валері, чесно.
Ми говорили про те, щоб я не залишалася наодинці з нею.
Заходьте. Ми можемо поговорити тут.
Як такий збіг взагалі можливий?
Тому що це не збіг.
Я сказала Ліз Мікінс, щоб вона найняла вас обох.
Що ти маєш на увазі, ти сказала Ліз Мікінс?
Вона моя подруга. Їй був потрібен хтось, кому можна довіряти.
Хтось поза нашим соціальним колом.
Це так дивно.
Я не називала своє справжнє прізвище. "Банденберґ" було для подорожей.
Але такою була наша угода в Амстердамі. Ні слова про минуле.
Вірно?
Ти живеш в Нью-Джерсі? Весь цей час?
-Так. -Це великий будинок.
-Отак ти живеш? -Так.
Жодного листа.
-Жодного дзвінка. -Мені було ніяково.
Я не та, ким колись була. Не та, з ким ви познайомилися в Амстердамі.
Що в тебе з рівновагою?
У мене нервовий розлад.
-У тебе ніколи такого раніше не було. -Ні, не було.
Ми тут не просто так.
Гарольд, не будемо забувати, це досить терміново.
Валері,
Ти знаєш Тома Воза?
Звичайно, я знаю Тома.
У нас багато неприємностей, Валері.
Нам потрібно, щоб він поручився за нас.
Він хороший хлопець, але я не знаю, чи він поручиться за вас.
Він уникає суперечок. Йому це не подобається. Його легко залякати.
-Він твій чоловік? -Карлтон йде сюди!
Ні, він не мій чоловік. Він одружений на тій жінці,
яка кричить, щоб вас вигнали прямо зараз. Він мій брат.
Після всього, що у нас було в Амстердамі,
виявляється, Берт і я гадки не маємо, хто ти.
Ти точно знаєш, хто я. Я точно знаю, хто ти.
Всі троє. І Берт теж.
Ми знаємо один одного так, як це має значення.
І якщо ви все ще маєте домовленість, то я досі беру в ній участь.
Можливо, не через 12 років.
Так, через 12 років. Так.
Тому що я опинилася тут. І я повернулася через вас обох.
Це правда.
Я сказала тобі, коли ти поїхав з Амстердама, що трапиться щось лихе.
Я сказала, що це буде погана частина сну. Хіба я цього не казала?
-Це правда. -І ось ми тут.
Валері, Карлтон вже іде. Відкрий двері.
Ми можемо вийти з цього.
Ну, тут все по-іншому, тому я не знаю.
Карлтон йде, Валері.
-У мене є відчуття, що це Карлтон. -О ні.
Ні. О, ні.
-Карлтоне. Будь ласка. -Зачекай.
Валері, ти бачиш, що відбувається? Звідки ти взагалі знаєш цих чоловіків?
Отак. Бренді, місіс Моран.
Ні, дякую. Я не п'ю.
Ну, не думаю, що довірятиму чоловіку, який не хоче випити,
особливо в такий час.
Де моє око, Гарольде?
-Ось тут. -Дякую.
Не думав, що в моєму будинку буде побито двох солдатів з нагородами.
Ні, тільки одного, сер.
О, точно, містере Вудмане. Ви були занадто швидким для Карлтона.
Це так.
Вони почали розмовляти з Валері, а їй недобре.
І будь ласка, люба, перестань плакати.
Її сльози зараз доречні, Ліббі. Вона щойно дізналася про загибель подруги.
Ми не могли вічно тримати це в таємниці.
Я не настільки хвора, що не можу розмовляти з людьми.
Ти залишаєш мене тут з цим інвалідом, хоча дуже добре знаєш, що я думаю, що
-їй треба до лікарні. -Ліббі.
-Для її блага. Я не можу впоратися... -Якщо ти ще колись скажеш це мені...
-Тобі там буде краще. -...я покладу тебе в лікарню.
-Я віддам тебе в суд над відьмами. -Дами, будь ласка.
Дами. Годі.
Перепрошую. Мені шкода, що довелося підвищити голос.
Вона розмовляла з цими чоловіками, наче вона їх знає. Це мене налякало.
Ви знаєте одне одного?
-Так. -Ні.
-Так. -Це правда.
Європа.
З Амстердама.
Лікарня.
Вони сказали, що вони з єпископальної благодійної організації.
Чи є в цьому якась правда?
-Абсолютно. -Частково.
Частково?
Агов, наближається святкування.
Переважно ветеранська подія. Але можна і членам Єпископальної церкви.
Білл Мікінс був нашим спікером.
Але ми опинилися в жахливій ситуації,
нас звинуватили у вбивстві Ліз Мікінс, що ніяк не відповідає дійсності.
Ліз згадала прізвище "Воз",
тому ми думали, що ви могли б знати, хто полював на неї,
і допомогли обілити наші імена.
Ми ветерани. Ми шановані люди.
Ми не брали б участь ні в чому подібному,
крім того, щоб допомогти.
Білл Мікінс був найдобрішою людиною.
У ньому не було ані граму лихого.
Тоді чому я повинна була їй допомагати?
Чому я мала заохотити її обдумати всіх, кого ми знаємо, і найняти їх?
Я допоміг їй, кохана.
Я сказав їй прийти до мене, перш ніж все стало погано.
Тепер подивись, що вийшло.
Так. Подивись, що ти зробила, Валері. Вибач, це прикро,
-але ти не повинна була брати участь. -Це не її вина.
-Томе.
-Як це не її вина? -Це не...
-Деякі речі сталися з її вини. -Томе.
О, Томе.
Вона хвора.
Ми можемо знайти того, хто вбив Білла Мікінса.
Ймовірно, це ті самі люди, які вбили його дочку.
Ми розслідуємо це.
І ця інформація обілить наші імена.
Розтин вказував на те, що його, можливо, отруїли
великою кількістю ліків, поки він був у Європі.
Ви знаєте, з ким він подорожував, хто його послав?
Я можу допомогти вам це з'ясувати, але я не можу особисто брати участь.
Ти боягуз, Томе.
Не смій називати його боягузом.
Ти знаєш, що його так називали в дитячому садку.
Це жорстоко, Валері, і ти це знаєш.
Вони хочуть, щоб я залучався до всіх цих комітетів, клубів.
Знаєте, що я роблю замість цього?
Я спостерігаю за птахами.
Ось що я роблю.
Це, мабуть добре, на свіжому повітрі.
Ти спостерігаєш за птахами. Він сміховинний.
Він не смішніший, ніж ти зі своїми фільмами, лезами, чайними чашками,
жахливими речами, які ти робиш. Чесно кажучи, Валері, вони божевільні.
Вибачте.
Ви сказали, що можете допомогти нам знайти того,
хто подорожував з ним в Європу. Хто міг знати?
Ґіл Ділленбек знав би. Ви його знаєте?
Його знає вся країна.
Він найбільш відзначений морський піхотинець в історії США.
-Так. -Це так.
Ділленбек дружив з Мікінсом. Вони обидва були генералами.
Я ніколи не мав справи з армією.
Лише керував сімейною текстильною компанією.
Ділленбек може розповісти вам, хто подорожував з Мікінсом.
Я б не довіряв нікому іншому.
І сам я не маю доступу до такого роду інформації.
-Гаразд. Ми двічі зустрічалися з ним. -Так.
Сфотографувалися з ним одного разу в Бельгії і ще один...
-у Вашингтоні. -...на марші протесту
-влітку 1932 року. -Так.
-У нас досі є ці фото, містере Возе. -Так. Вірно.
Він дуже перебірливий щодо того, з ким він буде говорити.
Якщо ви зустрічали його, і ви солдати, яких він поважає...
ваші шанси набагато кращі, ніж мої.
Так, він не довіряє багатим людям.
Якщо зустрінете його, повідомте. Я б хотіла потиснути йому руку.
Ліббі побачила Ділленбека в кінохроніці і закохалася в нього.
-Не кажи маячню, Валері. -Ти говорила про цю кінохроніку.
Він дуже вражаючий чоловік.
-І мені подобається ця кінохроніка. -Так, він такий.
-Не вмикай його. Не треба, Томе. -О, треба, доки вони не пішли.
Валері...
Ґіл Ділленбек — це, мабуть, єдина надія, яку мають твої друзі,
щоб вибратися з цієї неприємності.
Хотіли б ви подивитися кінохроніку?
О, добре.
БОНУСНА АРМІЯ ВЕТЕРАНІВ! Вашингтон: військові надбавки досі не виплачено.
Ветерани, які влітку пройшли маршем за надбавки,
залишаються під керівництвом генерала Ґіла Ділленбека.
Надбавки ветеранам досі не виплачено,
хоча хоробрий генерал залишається їх речником.
Промова генерала до ветеранів:
Слухайте, це мене так у біса злить.
Багато людей говорять про вас як про пройдисвітів.
"Пройдисвіти! Ви, хлопці, пройдисвіти".
Хто ці люди, які наважуються називати вас так?
Ви солдати.
Ви пожертвували своїм життям, своїми кінцівками.
Ви постраждали заради своєї країни.
Уряд вигнав їх зі столиці країни.
Ветерани так і не отримали жодних надбавок.
Хто в біса постраждав заради нашої країни,
закону, Конституції, як би то не було...
як не ви, хлопці?
Томе, це зіпсувало кінохроніку.
Мені дуже шкода, кохана. Я заміню.
Дорогоцінна кінохроніка Ліббі.
Ми були там. Ми фотографувалися з генералом.
Такий красень. Такий сильний чоловік.
Ось це справжній чоловічий характер.
Том також має чудовий характер. І так,
він надає перевагу птахам над політикою. Але це має сенс.
Ти сказала, що повернешся.
Навіщо? Щоб ти міг мене покинути?
Я не знав, чи був я швидкоплинною пригодою,
чи ти взагалі думала про мене, Валері.
Я ніколи не думала ні про кого іншого. Практично.
А ти?
Ні. Практично ні.
Правда?
Так.
Що ти мала на увазі під "ніяково"? Що це означає?
Ніяково зв'язуватися зі мною всі ці роки?
Просто бачити мене такою. Я не та, якою була в Амстердамі.
А заради чого? Для чого? Ми не можемо бути разом у цій країні.
Бачите той сад?
Я проводжу там щонайменше годину щодня.
Це чудово.
Побачити червоноволого кардинала-довбоноса,
сірого юнко —
це нагадує мені про Божий світ.
Я не знаю цих птахів.
Є один чоловік з Англії,
який порушив кожне священне правило спостереження за птахами.
Він заліз в 24 гнізда майже вимерлого виду птахів,
щоб взяти 24 яйця.
Все для егоїстичного прославлення однієї людини,
щоб його ім'я потрапило до книги птахів за якесь безглузде відкриття.
І така людина, я думаю, дуже ймовірно
зробила щось жахливе Білу Мікінсу і його дочці.
Я намагаюся слідувати за вашими думками. Ви кажете, що цей чоловік,
спостереження, Англія, гніздо, книга...
що він вбив Білла Мікінса?
Я намагаюся дещо пояснити.
Такий тип людини.
Гаразд. Я все ще не певний. Що ви маєте на увазі?
Лікарю Берендсене, ви здаєтеся хорошою людиною
з огляду на ваші ліки та ваших ветеранів.
Вам не слід перешкоджати. Вам слід допомогти.
-Але я лише одна людина. -Сер,
ми нічого не зробили, і нам потрібно, щоб поліція це знала.
Можливо, Ділленбек.
-Завтра? -Завтра?
Ти можеш повернутися завтра? Вдома нікого не буде.
Вони будуть в іншому будинку на одній з культурних бесід Ліббі, будь ласка.
Цить.
Що означає "цить"? Що ви тут робите?
Я обговорював злочини пташиного товариства Англії.
Твій брат дещо дивакуватий.
Я не знаю, що відбувається, але це не обмежується Мікінсом і його дочкою.
І я зараз не довіряю своїм лікам.
Нам просто потрібно дістатися до Ділленбека. Ось і все.
Чудово, візьміть мене з собою.
-Валері. -Я можу прийти. Я можу допомогти.
-Вона може. Це правда. -Берте.
Ми втрьох були нерозлучні.
Ми щось робили і, найголовніше, ми жили.
-Гарольде? -Я мушу вибратися звідси,
-будь ласка! -Вона має рацію.
-Берте. Вона могла б нам допомогти. -Я можу допомогти.
Валері?
Що ти робиш? Пора проводжати друзів.
Доктор Малін зараз прийде.
Дякую, що прийшли. Вибачте за неприємності.
Дякую. Це виявилося дуже корисним.
З нетерпінням чекаємо цього.
Будь ласка, попрощайся з Карлтоном за мене.
Дякую. Поговоримо найближчим часом.
Валері?
Доктор Малін буде тут із ліками, які ти просила, пам'ятаєш?
Ви — доктор Малін?
Так. Так, це я.
Я лікар. Якщо ви не проти, я хочу запитати:
на вашу професійну думку, який її стан?
Спадковий нервовий розлад.
Впливає на її артеріальний тиск, рівновагу, нерви та рух.
У неї ніколи не було такого раніше, лікарю.
Це розвивається з віком.
-Дякую. -Дякую, лікарю.
Боже мій.
Повірити не можу, що ми бачили Валері.
-Завтра, по-перше... -Вона чудово виглядає.
-Перш за все... -Така прикрість, що вона захворіла.
...підемо до Ділленбека, будемо сподіватися, що потрапимо до нього.
Ділленбек сказав ні, Берте.
Ділленбек сказав ні? Що ви маєте на увазі? Ви з ним говорили?
Я говорила з його дружиною. Вона відмовила. Надто багато відвідувачів.
Треба продовжувати намагатися.
Ви надіслали фотографії нашої зустрічі?
Ні, тому що ви повинні принести знімки самостійно.
Гаразд, де Гарольд? Він повинен був відвезти мене до Ділленбека.
-Він мав бути тут кілька годин тому. -Я не знаю.
Але поліція тут, і вони хочуть з вами поговорити.
Гаразд. Гаразд, все відразу.
Ірма Сент-Клер теж чекає.
Боже! Гаразд.
Арахіс
Не зараз.
-Ти впевнена, що це безпечно, Валері? -Облиш. Так, це безпечно. Все гаразд.
Вони в іншому будинку. Будуть там цілий день.
Пам'ятаєш це?
Ти виглядаєш бездоганно.
Це ти.
-Амстердам. -Скажи: "Амстердам".
Амстердам.
-Ця таблетка повинна бути кращою. -Звичайно.
Морті, це від болю і нервів.
Детективе Ґетвейлере, ви прийшли за ліками.
-Дозвольте, я зроблю. -Це стегно мене вбиває.
Ні, ні, ні. Давайте. Дайте мені.
О, стегно мене вбиває.
Ось так.
-Так боляче. -Будь ласка.
Дайте мені зробити це наступного разу. Для чого ще друзі?
Думаю, наступного разу не буде. Послухайте.
Можливо, нам доведеться закрити ваш кабінет.
Леме, закрити кабінет?
Так, закрити ваш кабінет.
Нам потрібні вагомі докази.
Детектив Гілце, ви не розумієте.
Я і Лем, це і оце.
-Скажіть йому, Леме. -Точно, у нас в крові
і в мозку метал. Уявіть це.
У вас плоскостопість.
Ви не могли служити. Ми розуміємо.
-Ви все ще наші головні підозрювані. -Чому?
Чому? Ви знаєте, що ми цього не робили.
Ні, всі кажуть, що ви це зробили.
Всі кажуть? Кожен... Там був один чоловік.
-Так. -Він це зробив.
Мій капітан хоче знати, чому ви зробили
таємний розтин її батька.
Нічого таємного не було.
Ліз Мікінс це дозволила. Повністю законно.
Гарольд може це підтвердити.
Подивимося результати розтину.
Дозвольте мені взяти результати
-від Ірми Сент-Клер зараз. -Вибачте, лікарю.
Я знаю, що за кордоном є ліки для сили.
У вас є щось для сили?
-Що? -Потужності? Потужності.
-Чи можу я отримати звіт про розтин... -Так, але...
-...від міс Сент-Клер... -Заждіть.
...однієї з кращих медсестер з розтину?
Так, дякую.
Оптимізм.
Я так розумію, що у нас обох був дуже незвичайний період
з того часу, як ми бачилися востаннє.
Що сталося? Чому у тебе не надягнено на руку пальто?
Це те, що я хотіла тобі сказати.
Я подавала результати розтину, коли чоловік з червоним обличчям
-зі злим виразом... -О Боже.
-...та інший чоловік... -Що сталося?
Вони кинули мене на землю, зламали зап'ястя
і забрали результати розтину. Усе забрали.
-Але це не було... -Це не дуже добре зроблено.
-Я знаю. -Воно з кутами.
Це треба переробити, інакше буде дуже погано.
-Можна? Дозволь зняти пальто. -Гаразд. Давай, я сяду. Дякую.
У вас все в порядку?
Ні, це погана робота.
Ось і все. Тримайся. Ще два.
Одного разу ти мені говорила, що тобі подобається іспанська мелодія...
-Що? -...чи це була класична?
Класична...
Ось і все. Ось і все.
Все. Нічого страшного.
Нічого страшного. Все добре.
-Все гаразд? -Так.
Ось і все. Мені треба взяти ремінь.
-Просто тримай з опорою. -Так.
Мені так шкода, що ти вплуталася у все це.
Я медсестра з розтину. Я вплутуюся у всілякі речі.
Крім того, це наблизило мене до тебе і до...
Вони чекають на нас.
Нехай чекають.
Чому він програє музику?
Він любить музику. Я не знаю, чому він програє зараз.
Тобі подобається ця музика?
Мені? Не знаю.
Беатріс.
Що ти тут робиш?
Хто ця жінка?
Це Ірма. Ми працюємо разом.
Вона медсестра з розтину.
Не бреши.
Приходь додому.
Я протистоятиму своїй родині, щоб ми могли бути разом.
Це серйозно?
Чому ти тут саме зараз? Ти ніколи сюди не приходиш.
Бо Ширлі на моєму боці, вона дзвонить і каже, коли захищати чоловіка.
Мій батько контролює твою медичну ліцензію. Ти це знаєш.
Ти можеш змусити батьків використати свої імена в комітеті
для святкування ветеранів, щоб до нас ставилися з повагою та гідністю,
і ти можеш сказати своїм батькам, що Том Воз може залучитися?
Ну так. Але як ти на нього вийдеш? У тебе не вийде.
Я вже з ним познайомився.
Я вас представила.
Ти нас не представила. Ти нам про нього розповіла,
А потім ми з Гарольдом зустрілися з ним.
Мені дуже шкода, Берте.
Я думаю, тобі варто подумати про те, хто ти
і ким ти хочеш бути.
Ширлі. Не допомогло.
Нам потрібен ремінь!
Де результати розтину?
Її пограбували, Лем, цілком можливо, той самий чоловік,
-хто штовхнув Ліз Мікінс. -У мене є ремінь.
-Я можу дати вам опис. Він був... -Тобто їх вкрали?
Так, їх вкрали.
Отже, як щодо результатів?
Я можу розповісти вам результати. Я їх пам'ятаю.
Я знайшла у нього в шлунку ртуть, люмінол і сомніфен
у великих кількостях.
Я вважаю, що їх давали йому в останній тиждень його життя.
Минулого тижня, що означає, ймовірно, на човні.
Отже, нам нема чого дати нашому капітану, правда?
Вона щойно дала вам докази.
Я можу зробити афідевіт. Я постійно їх роблю.
Я застрахована містом.
Як щодо цього? Так?
-Ми робимо... -І сертифікована.
Так. Ми робимо вашу роботу за вас.
А як щодо мертвої дочки? Киньте цього хлопця до в'язниці.
-Дайте мені це владнати. -Леме.
-Що за дегенератський чайний сервіз? -Будь ласка, не чіпайте.
-Це мистецтво. -Треба його позбутися. Це неподобно.
-Це мистецтво. -Ні, не мистецтво.
Мистецтво прекрасне, миле, викликає думки.
Воно таке, як є.
-Таке, як є? -Так.
Навіщо брати чайний сервіз, прекрасний чайний сервіз
і перетворювати його на знаряддя насильства?
-Це гарне питання. -Це не має сенсу.
Можливо, Леме, це питання століття.
-Не думайте про це надто багато. Леме. -Берте.
Леме, де товариськість?
Ми були в Аргонні. Давайте жити.
Нова пігулка. Пам'ятайте про це.
-Ви мені зобов'язані. -Гаразд.
Але ви мені теж зобов'язані.
Дістаньте мені договір Гарольда з Ліз Мікінс.
Дістану.
Істина можлива.
І я думаю, що навіть любов, можливо,
можлива.
І ця таблетка працює.
Правда, любов, що?
Гарольд має авто. У мене тільки одне око.
-Мені не дозволяють водити. -Ми їх знайдемо.
Все гаразд.
Іспанська леді, я обожнюю вас
З тієї ночі, як я вперше побачив вас
Моє серце тужить за вами
Що ще могло б бути з будь-яким серцем?
Іспанська леді, я кохаю вас
О Боже мій.
Це звучить жахливо. Ларрі.
-Нічого ж не скасовується, правда? -Не скасовується?
-Однозначно не скасовується. -Дякую.
Возз'єднання — це дорогоцінність, і ти будеш співати.
Ми будемо виступати!
-Будь обережна. -Ти будь обережний.
Мілтоне!
Гарольд мав бути в моєму кабінеті кілька годин тому.
Усе гаразд? Виглядаєш не дуже.
Все стало складнішим, чи не так?
Знаєте, мій дід вистрілив одному хлопцю в обличчя.
І сам отримав вистріл в обличчя.
Окремі випадки. То був не один і той же хлопець.
І все так вийшло.
-Добре. -Ходімо.
Лікарю Берте. Берте. У мене защемлений нерв.
Ні, я ще не знаю, що з цим робити.
Ми зараз приїдемо. Гаразд, добре.
Де ти був? Я неабияк хвилювався.
Ми покаталися і багато чого з'ясували.
Ти не маєш кататися,
коли у тебе намічена зустріч з Ґілом Ділленбеком.
А поліція чекає на документи, які ти їм обіцяв.
Хтось тобі дав ляпаса, Берте? У тебе червоний слід на обличчі.
Я впав, мені дали ляпаса, мене... Карлтон вдарив мене.
Так, це я бачила.
Нам теж дісталося.
Ми опинилися в досить складній ситуації.
Будь ласка, не зараз. У авто.
Мілтоне, передай це детективу Ґетвейлеру. Гаразд?
Це трудовий договір з Ліз Мікінс.
Я казав, що передбачав неабиякі проблеми через білого в коробці?
Потім їх ще додала біла жінка...
під вантажівкою.
До чого ти, Мілтоне?
Знаєте, я б краще був на суді за вбивство п'яти білих чоловіків,
ніж однієї білої жінки.
Тому що це може призвести до одного або більше мертвих чорних в коробці.
Будь ласка, ходімо.
Ми мали поїхати до Ділленбека кілька годин тому.
Це єдина надія вийти з ситуації, що склалася з поліцією.
Чому ми зупиняємося тут?
Це не округ Бакс. Це навіть не за містом.
Ми ненадовго зупинимося у "Вальдорфі".
-Ділленбек у "Вальдорфі"? -Ми тут не для зустрічі з ним.
Про що ти? Що ми тут робимо? Гарольде, Валері!
Неймовірно!
Вітаємо у "Вальдорф Асторії", сер.
-Як довго... -Ми не залишаємось у "Вальдорфі".
Ми мали зробити сьогодні одну справу, Гарольде.
Одну річ. Спробувати поговорити з Ґілом Ділленбеком.
-І, може, провести захід з мізерною... -Це моя ситуація...
-...гідністю... -...з минулого, яке ми бачили.
І це мій душевний спокій було порушено, Берте.
Ділленбек нам не допоможе, поки ми не дізнаємось, що насправді коїться.
-То що коїться? -Не знаю, але ми дізнаємось.
-Дай мені ключі. -Оце вже ні.
-Дай мені ключі. -Ти не поведеш.
Ти не можеш водити, ти одноокий безумець.
Гарольде, це не дотепно.
Принаймні, просто скажіть мені, кого ми тут зустрінемо.
"Вальдорф Асторія"
Пола Кентербері.
Пола Кентербері?
-Так. -Хлопця зі скляним оком?
З Амстердама. Благодійника.
Вона досі спілкується з ними, Берте.
-Привіт, Поле. -О, Валері, як справи?
Ось і ви. Гарольде.
Пол Кентербері.
Берендсене, як справи?
Ось. Темний каро-зелений.
Коробка з шести очей.
Дуже мило. Дякую.
Час пити чай.
Це тільки я люблю кларет?
Мені подобається тримати його в одній руці, а чай в іншій.
Ми в трохи незвичному становищі, Поле. Дякую за те, що знайшов для нас час.
Валері, ми готові
робити все, що треба, як джентльмени.
Ви пройдисвіт!
Ви брешете! Ви мені огидні!
Історія мене виправдає.
Чорта з два.
Вибачте.
Все гаразд. Напої беру на себе. Буквально.
Привіт. Сюди, будь ласка.
Ніколи, ніколи, ніколи
Пам'ятаєте Норкросса? Американець,
федеральний службовець, про якого їм
не треба говорити, або, гадаю, їх би не було тут.
Яке відношення все це має до
"скляного бізнесу" в Англії
і фінансування у Вашингтоні?
Вони переплітаються. Багато речей переплітаються, Берендсене.
Весь світ переплітається у найбільш
підступний спосіб, якщо звернути увагу.
І привіт, Берте, Гарольде, Валері.
-Привіт, Генрі. -Добре виглядаєш, Генрі.
Приємно бачити вас теж, як ми збираємося тут ще раз
на правій стороні історії. Еге ж?
Поле, як я розумію, тобі в обличчя кинули напій
-щойно в чайному дворі. -Так.
Просто якась стара справа з Англії, Генрі.
Ні. Напій у твоє обличчя — це напій в моє обличчя.
Я хотів би почути про це, будь ласка. Тоді ми перейдемо до нової справи.
Це був хтось із Орнітологічного товариства Великобританії.
-Один з тих гнилих покидьків, так? -Так.
Що?
Мені розповіли історію про правопорушення
у пташиному товаристві Англії.
І я починаю замислюватися, чи не про вас ця історія.
Наше відкриття було навряд чи тривіальним.
Так, ми довели, що зозулі не вистачає здібностей, культури,
-характеру побудувати власне гніздо. -Ого.
Як це може бути значущим
або цікавим для когось?
Тому що це доводить, що зозуля — паразитична птиця.
Вона одурює кращих птахів, які будують гнізда.
Зозуля знищує яйцеклітини господаря, а потім знищує і саме гніздо.
Берендсене, зозулі начхати. Ясно?
Я б назвав це глибоким твердженням про паразитарну деструктивну поведінку
-природи, зокрема, людей. -Згоден.
Це особливо вірно після того, що ми побачили сьогодні.
Берте, це історія про те, що з нами сталося. Слухай.
Ми намагалися тобі сказати, Берте.
І я думаю, що Пол і Генрі теж повинні це почути.
Але ми сьогодні опинилися в дуже дивній клініці
і знайшли це.
Ці символи були всюди.
Бачили це раніше?
Комітет П'яти.
Я пішов до Валері, як ми домовилися,
але потім ми помітили, що хтось стежить за нами.
Хтось спостерігав за нами крізь штори.
Це чоловік, який штовхнув Ліз Мікінс.
І він, мабуть, занудився чекати, тому що він відійшов,
а потім ми вирішили піти за ним. І він привів нас до округу Рокленд.
До ненумерованого цегляного будинку.
Вони вирішили, що ми пацієнти і прийшли на процедуру.
Стерилізації.
Клініка примусової стерилізації.
Потім я побачив того чоловіка.
Цього чоловіка з червоним обличчям. Чоловіка, який штовхнув Ліз Мікінс.
Він подивився прямо на мене і сказав:
Це ваш момент, щоб позбутися своєї неповноцінності.
Ви пройдете цю процедуру.
Не рухайтеся!
Лайно.
Хтось покличте капітана!
-Ходімо. -Зупиніть цих людей!
-Допоможіть! Потрібна допомога! -Покличте капітана!
ТОВАРИСТВО ВЕЛИКОЇ НАЦІЇ
Коли пістолет Валері нарешті вистрелив,
потрапив у склянку, ми звідти вибралися
-і попрямували назад до міста. -Боже мій.
Ну, я радий, що з вами все гаразд.
Але якщо ви не ідентифікували вбивцю з червоним обличчям,
то це нічим не допомагає.
Про що ти говориш, Берте? Це має відношення до всього.
Сьогодні те, що сталося, має...
-Як? -Це починається з мене.
Я казав деяким друзям в Лонгв'ю, штат Техас,
не відвідувати одну жахливу клініку,
дуже схожу на ту, яку ми бачили сьогодні.
Натовп. Мене переслідував натовп білих чоловіків. Вони хотіли мене вбити.
Їм це не вдалося. Аж ніяк.
Я покинув Лонгв'ю, штат Техас, і ніколи не озирався назад.
Йдеться не тільки про вас і Техас, і те, що було сьогодні в Рокленді.
Є організація, яка хоче зробити це по всьому світу.
Що це означає?
Це означає, що є група змовників, прив'язана до іншої в Німеччині,
яка підтримує ці клініки,
які хочуть правити світом.
Правити світом?
Саме так.
Хто в цій групі?
Може, "хто" —
це неправильне питання. Замість цього запитай, чому.
Ідіть до Ділленбека.
Запитайте його, чому було вбито його товариша, генерала Мікінса.
Ділленбек залучився до цієї групи,
щоб дізнатися, хто вони, що планують.
Комітет П'яти.
Організація називається Der Fünf.
Комітет п'яти. Намагаємося розібратися, хто вони.
Комітет П'яти.
-Так. -Так.
Я думаю, було б чудово, якби Ділленбек був спікером на вашому зібранні.
Здається, ваш захід стає досить важливим, Берендсене.
Якщо ви змусите Ділленбека говорити,
можливо, це може привабити більш впливових членів групи.
Так, вбивцю з вулиці або цабе, які платять за все це.
Зачекайте.
Ні. Я не хочу, щоб наш захід,
мій і Гарольда,
щоб його хтось використовував.
Використовував? Ні.
Подумайте про це як про захист того, що ви любите.
Гаразд?
Ми сказали вам в Амстердамі, що ми навідаємося, і ось ми.
І ось ви.
То ми закінчили?
Чи ви хочете ще поговорити про птахів?
Знаєте, багато людей припускають, що мова йде про
спокій або спілкування з природою.
Але я вважаю, що спостереження за птахами настільки захопливо,
тому що це змушує вас вирішувати,
на що дивитися.
Я відточую своє мистецтво проникливості.
І я хочу, щоб ви мені довіряли,
що, на мою думку, зараз настав час втрутитися.
Якщо Ґіл Ділленбек буде спікером на цьому заході,
він буде магнітом, який витягує всі цвяхи з дерева
і розвалить це підступне кодло.
Що скажете, Берте? Будь ласка.
Будь ласка, спробуйте, Берте.
Я не люблю говорити: "Я вам казала", але це все виявляється
набагато масштабнішим, ніж хтось із нас уявляв.
Ага.
Якщо захід буде використано Полом...
-Все гаразд? -Все нормально?
Так. Це приходить і минає. У мене все гаразд.
Так?
Ти почуваєшся добре, та раптом
виникає запаморочення, у тебе паморочиться голова.
Це приходить і минає.
Спочатку мені сказали, що у мене епілепсія.
У мене ніколи не було нападів, але сказали, що у мене епілепсія
і напади рано чи пізно з'являться.
Але цього можна було б уникнути, якби я приймала ліки.
І так я і зробила.
А потім у мене почалися інші симптоми, більше симптомів,
і вони сказали: "Це спадково. Від матері".
Тож мені дали нові ліки, і я продовжувала приймати їх.
І ось минули роки,
а я ледве виходжу з дому,
відчуваю себе пацієнтом і не можу жити,
і я починаю ставити все це під сумнів.
-Усе гаразд? -Так. Не чіпай мене. Не тримай мене.
У мене все гаразд. Я можу це зробити, мені просто потрібно
хвилинку відпочити, просто...
-О Боже. Тобі погано? -Чорт.
-Валері. -О так.
Зі мною все гаразд.
Подивіться, я іду по сходах. Я можу піднятися по сходах без запаморочення.
Ніякого запаморочення. У мене все гаразд. Я можу бігати.
-О Боже, Валері! -Валері!
-Заберіть ту п'яну жінку і йдіть! -Ми знаємо генерала.
-У нас є фото. -Усе гаразд.
Мені не потрібні фотографії.
-Ідіть, зараз же! -Я лікар.
-Ідіть геть. -І ветеран.
-Вам знадобиться лікар. -Дякую.
Коли я з вами розберуся.
-Просто дихай. -Тепер геть, або викличу поліцію.
-Лише пару хвилин... -Я впораюся.
-... вашого чоловіка. -Ні.
Я маю боротися з цими симптомами
-врешті-решт. -Це наш...
-Я не впадатиму в депресію через це. -... єдиний шанс обілити наші імена.
Ти маєш змінити ліки і лікаря.
Сучий син. Зі мною все було добре.
Можливо, мені все одно пора піти.
Що ти маєш на увазі, піти?
Навіть якщо вирішимо справу Мікінс,
з нас трьох я той, хто піде до в'язниці.
-Система корумпована. -Гарольде.
Я говорив вам від самого початку, що це завдання було поганою ідеєю.
Мілтон сказав тобі, що це завдання було поганою ідеєю,
але вона мала нас найняти.
О, "вона"? "Вона мала".
"Вона" також вивела вас з в'язниці, про яку ви, здається, геть забули.
Ви не можете зараз покинути мене.
Ти порушив пакт, пам'ятаєш?
Я порушив пакт? Коли?
Ми сказали тобі не їхати, Берте.
Принаймні, ви знайшли любов, навіть якщо не можете цим скористатися.
Мені ніколи не пощастило навіть знати, що це в біса таке.
І це страшне страждання, яке я нікому не бажаю.
Я б ніколи не хотіла її знаходити.
Тому що це спричиняє занадто сильний біль.
Зачекайте!
Генерал хоче з вами побачитися.
Не зіпсуйте.
-Випряміться. -Давайте!
Допоможіть мені йти.
-Пробачте за непорозуміння. -Нічого страшного.
У нас тут стільки непроханих гостей.
-Звичайно. -Люди, яких ми не хочемо бачити.
-Перепрошую. -Дякую.
Я не п'яна.
Юна леді, що з вами таке? Все гаразд?
Невелике запаморочення і дещо ще... Я зараз припиняю приймати
-деякі ліки. -У мене колись було запаморочення,
світ просто обертався навколо. Я б запропонувала вам випити,
-але у нас немає алкоголю в будинку. -О, все гаразд.
Можете повісити туди капелюх і пальто.
-Підіймайтеся сюди. -Ми йдемо попереду іншого відвідувача?
О, містер Магуайр щомісяця приходить, щоб щось обговорити,
про що мій чоловік ніколи не може отримати чіткої відповіді.
Так, містере Магуайре?
Та що я знаю?
Я просто намагаюся зварити буйабес,
тому що генерал їв його колись у Франції.
Генерале? Тут ваші відвідувачі.
Ви називаєте чоловіка "генерал"?
Тільки в будні дні.
Як ви називаєте його у вихідні дні?
Це дуже особисте питання.
-Тебе не вчили манер? -Я не винен, що нас вигнали.
-Я нічого не мав на увазі. -Ти нервуєш?
Вона дуже часто жартує з усіма. Ось чому я її люблю.
Яка честь, сер.
Це фотографії змусили вас передумати щодо зустрічі?
Звідки я можу знати, що це дійсно ви на фото?
Так, сер.
Отже, я лікар. Вона медсестра. Він адвокат.
Ми всі зустрілися в Бельгії,
де, якщо згадаєте, ми зустрілися вперше.
Як і у Вашингтоні минулого літа на марші Бонусної армії.
Я скажу вам одну річ, яку я пам'ятаю досить чітко.
Ви зробили щось, що...
Гадаю, ви співали пісню.
-Яку саме, сер? -Ну, це вам краще пам'ятати.
Я бачився з тисячами людей. Ви зустрічалися зі мною двічі.
Отже, вам слід згадати пісню.
Я б хотів, щоб ви заспівали її зараз, тоді я знатиму, що це ви.
Заспівайте пісню.
Ви коли-небудь бачили сон,
-Йдучи? -Йдучи?
Я бачив
Так...
Ви коли-небудь чули сон...
Говорячи?
Бачите, правильно.
Тоді я зробив
Ні, ні. Це не те.
Це було французькою?
Я це дізнаюся, коли почую.
Так. Це вона.
Саме так.
Ми її вигадали. Вона не має сенсу.
Це просто безглузда пісня.
Але вона допомагає почуватися добре.
-А ви лікар? -Так, сер.
І ви евакуювали 4000 чоловік за один день.
Ви дуже відомий.
То інший лікар.
Це соціальний робітник із Сан-Франциско.
Так завжди буває.
То це не ви?
Але ми з Бертом евакуювали пару тисяч чоловік за один день, сер.
А ви, сер, ви ножем зарізали 30 німців,
і вони назвали вас "Чорна смерть"?
Ні, сер, це був Генрі Джонсон "Чорна смерть". Але я ліквідував 12 з них,
перш ніж отримав це.
Я також врятувала багато життів.
-Справді? -Так.
Ну, це те, чим можна пишатися.
Ганебно, що вони змусили вас носити ці французькі уніформи.
Ви повинні носити форму власної країни.
Ваші б слова та Богу в вуха, сер. Дякую.
Отже, генерале.
Білл Мікінс.
Білл Мікінс був моїм другом,
те, що сталося з ним і його дочкою — трагедія.
І це ганебно, що це нікого не хвилює.
-Нас хвилює. -Дійсно.
Покійна Елізабет Мікінс, власне, найняла нас.
Найняла вас? Навіщо?
Вона не вірила, що її батько помер від природних причин.
На зворотному шляху з Європи.
Останній раз, коли я розмовляв із другом, він зателефонував мені з Риму.
Подзвонив з готелю.
Розповів мені про щось страховинне, що побачив.
Це його сильно схвилювало.
Саме тому Білл був убитий.
Ви бачили чоловіка внизу, коли увійшли?
Кожні пару тижнів
він приходить і приносить... Бачили сумку?
Сумку грошей пропонує мені.
Гроші за що?
За виступ із промовою.
Він не каже, хто за ним стоїть. Я питаю його.
Кажу: "Від кого це?" І він не відповідає.
Вони платять вам, щоб ви були їхнім рупором.
Правильно, саме так.
І вони знають, що ветерани підуть слідом.
Комітет П'яти.
Хтось намагається зробити щось темне і підступне.
Ідіть сюди.
Запитай його, чи виступить він на святкуванні.
Штовхай далі. Як сказав Генрі.
Сер, якщо ці хлопці зустрічаються з вами
і ви хочете дізнатися, хто стоїть за всім цим,
чому б не піти далі
і не привести їх на наше урочисте святкування зібрання?
Вони можуть показати себе певним чином.
Магуайре, можете сказати мені, чому ви приїжджаєте щомісяця?
Генерале, я не можу говорити про це перед іншими людьми.
А чому б і ні? Ви кажете, що нема чого приховувати.
І це в ім'я доброї справи.
Так, сер. Але не всі це розуміють.
Я не розумію, кого або що ви представляєте.
Можете мені сказати?
Я не можу сказати, кого я представляю, сер.
Але вони дуже важливі люди
і мають дуже важливу організацію,
яка змінить все на краще.
Мета, як я вам казав, сер,
полягає в тому, щоб належно вести наш народ в цей час економічної кризи.
У Білому домі сидить каліка.
Рузвельт слабкий. Ми хотіли б, щоб ви висловилися
від імені ветеранів і нового керівництва.
Ось для чого потрібні вибори, Магуайре.
Хіба ви не вірите в Конституцію?
Звичайно, але ми відчуваємо, що зараз терміново потрібні дії.
Від генерала у відставці перед виборами?
Хочете, щоб я був диктатором?
Це те, чого хочуть ваші великі спонсори?
Диктатором? Ні, не потрібно так говорити.
Гаразд, прем'єр-міністром? Це звучить краще?
Це все ще порушує Конституцію.
Це робили з ветеранами Німеччини та Італії.
Дуже вдало.
18 000, сер, з Комітету П'яти.
-Комітету за міцний долар. -Кого?
Комітету П'яти?
Комітету за міцний долар.
Народ потребує вашого керівництва.
Ви бачите мої наміри, сер?
Містере Магуайре,
Я змінив свою думку. Я вирішив виступити з промовою.
Це просто чудово.
Я виберу захід. Мені найзручніше
розмовляти з ветеранами, яких знав Білл Мікінс
з полку, який він створив. Я виступлю на їхньому зібранні.
-Звичайно, але... -Тому що я хочу бачити
чоловіків, які поклали гроші в ту сумку.
І я хочу подивитися їм в очі, хочу потиснути їм руку.
Враховуючи, що ми зараз партнери, я можу гарантувати, що
ви зустрінете шановних джентльменів Комітету за міцний долар.
Вони будуть там, щоб зустрітися з вами особисто,
хоча нам може знадобитися приватне приміщення.
-Гаразд. -Дякую.
Це чудово. Це промова.
-Містере Магуайре, візьміть сумку. -Так, сер.
Отже, ви мені все одно не скажете,
хто вони є.
Це правда?
На заході, сер.
Ті, хто пропонує мені більше грошей
і підказує, що сказати, а чого не говорити в моїй промові,
дуже ймовірно вбив Білла Мікінса і його дочку.
І вони стоять за всім цим.
Так двоє вояк і медсестра
опинилися в одній лізі
з великим, почесним, нагородженим медалями генералом Ділленбеком.
Генерале, вам справді слід поговорити з Томом Возом, братом Валері.
ВОЗ
Виробниче приміщення 7, будь ласка.
Виробниче приміщення 7, потрібен механік.
Ніколи такого не бачив.
Можливо, це сучасне мистецтво.
Начебто хочу піти туди і поглянути.
Я хотів би спробувати ще раз в Амстердамі.
Ти б хотів?
Так.
Що ж, будемо сподіватися, що піде добре.
Містере Возе.
-Берте. -Можна називати вас Томом?
-Звичайно. -Місіс Воз.
Дозвольте познайомити вас з генералом Ділленбеком.
Генерале.
Генерале Ділленбек, дуже раді зустрітися з вами.
Я думаю, ви людина такої честі і сили, і такий...
такий...
Дійсно просто такий гідний і чудовий...
і я щиро вірю всьому, що ви говорите.
Ліббі.
Такий...
сильний...
Вона так схвильована.
Дуже схвильована. Ненормально схвильована.
Ви коли-небудь були в прямому ефірі по радіо?
На святкуванні? Ні, ніколи.
Уявляєте це?
Подумайте про
ваших друзі-ветеранів в Чебойгані, Мічигані або Карбондейлі, Іллінойс,
які сидять вдома,
слухаючи радіо, чуючи ваші пісні, Берте.
-Ого. -І вашу промову, генерале.
Промову, яку мені дав Магуайр?
Ні. Вашу промову.
Промову, яку ви хочете сказати.
Я не знаю, хто такий Магуайр.
Але я хочу, щоб ви говорили від душі, щоб підтримати Білла Мікінса.
І всіх цих
-ветеранів без голосу, яких покинули. -Так.
Покажіть шлях. І гнилі люди,
що б вони не зробили з Біллом Мікінсом, розкриють себе.
Я скажу промову по-своєму. Я хочу сказати правду.
Хитрість полягала в тому, щоб змусити Комітет П'яти і Магуайра думати,
що генерал скаже їхню промову...
для нового керівництва в Білому домі. Негайно. Без виборів.
Обманом змусивши ветеранів підтримати його.
А Том, як і обіцяв,
зняв нас з гачка поліцейських,
які зараз, на наш великий подив, були разом з нами,
беручи участь в плані, щоб зупинити це.
І ми всі підтримували генерала.
Він використовував себе як приманку.
Ветерани Нью-Йорка СВЯТКУВАННЯ ЗІБРАННЯ
Добрий вечір, Америко.
Для вас веде мовлення Вілкін Хартсдейл
у прямому ефірі з щорічного святкування зустрічі ветеранів.
Поле, Генрі. Він тут заради вас. У нього є питання.
Норкросс, Кентербері.
Я ніколи не бачив
такого великого портрету Джорджа Вашингтона.
Дозвольте мені поставити дуже просте питання. На чиєму боці ви, хлопці?
Ми на вашому боці, звичайно.
Той же Бог, інша церква.
Та ж дама, інша сукня. Ми на одній стороні.
Зробіть мені прихильність. Поясніть мені це дуже уважно,
тому що я збираюся зробити дещо, що може коштувати мені життя.
Хитрість цього полягає в тому, щоб чекати
до останньої секунди,
щоб викрити стільки злочинності, скільки зможемо.
За мій рахунок?
-Ні, сер, не за ваш рахунок. -Ні, Боже. Ні.
-Жодним чином. -Ні, сер.
Сьогодні тут багато небайдужих мені людей.
Довіряйте нашим силам проникливості, генерале.
Так, зозуля в гнізді, зозуля ось-ось опиниться в пастці.
Зозуля?
І, будь ласка, дайте нам провести наше зібрання.
Дайте відсвяткувати своє життя.
І схопити сучого сина, який вбив Мікінса,
і тих сволот, які хочуть захопити наш уряд.
Так?
Я сподіваюся, що ця клята витівка спрацює.
Або нам кінець.
Ласкаво просимо на 14-е щорічне святкування
369-го, 42-го і 33-го
полків Нью-Йорка.
Далі нас розважить доктор Берендсен, військовий лікар...
Арахіс
-Це виглядає багатонадійно. -Дуже перспективно, Генрі.
Арахіс
Якщо у вас немає бананів, не сумуйте
Арахіс з маленького мішечку пожуйте
Занадто не ласуйте Щоб не болів живіт
Вранці скуштуйте Як буде апетит
Арахіс
Він молодець.
-Трохи плоско. -Сам спробуй.
Арахіс
Браво!
Дякую, Вейне Катовскі
і Вікторе Барнсе!
О Боже!
Так, Берте!
-Отже, ось детектив Ґетвейлер. -Так.
Гарольд. І Ділленбек прямо там.
Як вас звати?
Лікар Берендсен каже, що вважає
музику ліками для кожного з цих поранених ветеранів.
Фреде! Ларрі!
-Як вас звати? -Альфред, сер.
Це Ванденхойвелі?
-За мить музика продовжиться. -Так.
Це доктор Ванденхойвель і його дружина, і Беатріс теж там.
Згодом у програмі...
Ми дуже пишаємося тобою.
Овва! Як багато
може змінитися за день. Чи мушу я принести комплект для гоління назад?
-Це єврейське почуття гумору. -Тату.
Думаю, прийшов час, щоб медкомісія повторно оцінила твою ситуацію, синку.
Я можу це зробити. З радістю.
Ти чув це?
Це ідеальний вечір! Нарешті це відбувається.
Було б так добре, якби ти представив нас генералу Ділленбеку.
Це так багато значить для тебе чи для твоєї родини?
Ми так пишаємося Бертрамом.
Він влаштував справжній переворот.
Дуже пишаємося.
О, ви зустрічалися з генералом?
Він воістину є найпрекраснішим зразком людини. Вже спітніла.
-Дійсно спітніла. -Вона ніколи не пітніє так через мене.
-Може, варто більше їздити у справах. -О, Томе.
Я хочу сказати вам, який він прекрасний ветеран і чудовий лікар.
І він заслуговує на любов.
Дякую, сер.
Привіт, Берте.
-Привіт. -Валері.
Будь ласка, люба, не могла б ти припинити знімати людей?
Ми документуємо ніч, Ліббі.
Знаєш, це може бути історична подія.
Так, але деякі люди цінують свою приватність.
-Ви не заперечуєте, генерале? -Ні-ні.
-Берте? -Ми маємо піти побачити цих хлопців.
-Гаразд? -Так. Так, маємо.
Валері та її домашні фільми.
Це мистецтво.
Беатріс, потанцюєш зі мною?
Мій любий.
Це Корнеліус Вандербільт.
-Мамо? -Так, люба.
Мамо, там Корнеліус Вандербільт,
він стоїть поруч із Еліс Марбл. Вона може виграти Відкритий чемпіонат США.
Батьки мають з ними зустрітися.
Вони завжди хотіли зустрітися з Еліс Марбл.
Можеш просто почекати дві секунди, і ми повернемося?
Ти чув, що сказав батько про твій переїзд?
-Хіба це не захоплююче? -Ні, дякую.
Що? Що ти маєш на увазі?
Ні, дякую.
Що означає "Ні, дякую"?
Я занадто довго чекав не на ту річ.
Вона перетворилася на щось зовсім інше,
ніж те, чим колись могла бути.
Я думаю, що з тобою можуть трапитися жахливі речі.
Оце так слова для кого завгодно,
тим паче для коханого.
Мамо, тут Корнеліус Вандербільт і Еліс Марбл. Ходімо познайомимося.
Нічого страшного, Берте.
Так, у тебе ще є ми.
Слава Богу. У мене швидко закінчуються люди.
Деякі важливі чоловіки, яких,
гадаю, ви хотіли зустріти.
-Так? -Так, хотілося б із ними побачитися.
Берендсене, ми можемо зустріти цих людей, про яких ми говорили.
Валері, ти була така гарна, коли танцювала.
Можливо, тобі варто залишитися тут з друзями.
Том Воз розмовляє з генералом.
О так.
Я провів все життя, уникаючи цих людей.
Я почуваюся так само, генерале.
Ці можуть бути одними з кращих, яким варто дати шанс.
Генерале Ділленбек,
це містер Невінс з "Невінс Телекомьюнікейшнс",
містер Белпорт з "Белпорт Кемікелс",
містер Джефферс з "Джефферс Ньюзчейн".
"Невінс Телекомьюнікейшнс",
"Белпорт Кемікелс Інтернешнл"
"Джефферс Паблішинг"
Хотіли запросити містера Томлінсона, легендарного автовинахідника,
але він не зміг приїхати сьогодні. У нього фантастична операція в Мюнхені.
Ґіле, можна звертатися до вас так?
Ні. Можете звертатися до мене: "Генерале".
Він надає перевагу "генералу".
Ґіле, я розумію. Ми розуміємо.
Він хоче, щоб його називали "генерал".
Як справи, Ґіле? Я Ендрю Невінс. Можете називати мене Енді.
Буду називати вас Енді. Ви називатимете мене генералом.
Я тут, щоб розрахуватися за смерть мого друга Білла Мікінса.
О, хто це?
Білл Мікінс? Ми шануємо його сьогодні.
Керував біржею облігацій.
Звичайно, я жахливо шкодую про те, що сталося.
-Я мало не забув. -Трагедія з дочкою.
Страшна трагедія.
Я чекаю розмови з вами сьогодні про можливості для бізнесу за кордоном.
Наш завод у Мюнхені отримує фантастичні прибутки
завдяки сильному лідерству.
Знанню, як що робити.
Проголосимо тост.
Так, гаразд. Добре. Нас троє.
Томе, можете бути четвертим, ніби ми граємо в гольф.
А для удачі нам потрібний належний п'ятий. Генерале?
Приєднуйтеся, будь ласка.
За генерала.
-Генерал. -За генерала.
За генерала.
От і слідування не за тим богом.
Що є більш неамериканським, ніж диктатура,
побудована американським бізнесом?
Є дві нерухомості, генерале, якщо ви коли-небудь захочете використати їх.
Ви або ваша сім'я.
Піонер Пойнт в Меріленді, рідному штаті "Белпорт Кемікелс".
Чудове місце відпочинку для вас або ветеранів.
І ще одна у Іст-Гемптоні. Вам і вашій родині там може сподобатися.
Подумаю, хоча ми з дружиною віддаємо перевагу клаптику на березі Джерсі.
Можливо, вам потрібно більше фантазії, генерале.
Саме так ми всі опинилися тут.
Не зважайте на них, генерале. Вони думають, що володіють світом.
Настав час вашої промови.
Ми з нетерпінням чекаємо вашої промови.
А зараз зірка 369-го Оггі
на келихах.
Первітин
Що це таке?
Одне з кращих нововведень з Цюріха.
Знімає всі болі, всі тривоги.
Всі непотрібні думки, які займають розум.
Моя спина мене вбиває.
Зазвичай таким хлопцям, як я, доводиться звертатися до випивки
і морфію, що може привести до звикання.
О, це швидко.
Оце так прогрес. Яка величезна енергія.
-Я не відчуваю болю. -Це добре, чи не так?
Це добре.
Там, звідки це, є більше, Берте.
Я хочу дізнатися більше про це. Я хотів би мати хімічну сполуку.
Коли я збираюся разом зі своїми сестрами в Товаристві Вріл,
ми проводимо сеанс, розпускаємо волосся, яке діє як своєрідна антена.
Це дозволяє нам спілкуватися з вищою расою.
Чесно, вони походять з іншої галактики. Це дійсно захоплююче.
А тепер Брати Гінсон.
Іспанська леді, я обожнюю вас
З тієї ночі, як я вперше побачив вас
Я хотів дати вам дружню пораду, генерале, щодо вашої промови.
О, будь ласка, не давайте йому жодних дружніх порад.
Що за дружня порада?
Сьогодні люди слухатимуть вас по радіо.
У вас ніколи не буде більшої аудиторії з більш збудженою увагою.
Вони дивитимуться на вас для натхнення.
Згадайте ветеранів, які стікали кров'ю і померли заради нас,
згадайте Білла Мікінса,
вшануйте його з повагою.
Якщо будете імпровізувати і загубитесь
у складній кримінальній ситуації через смерть Мікінса,
це погано позначиться на вас, а ми не хочемо цього для вас, генерале.
Генерал дав зрозуміти, що він збирається
вшанувати Білла Мікінса і сказати правду.
Саме це я маю на увазі. Зосередьтеся на хороших якостях, які мав Мікінс.
Його спокої та доброті.
Це те, що я маю намір зробити по-своєму.
-Що це таке? -Доторкніться.
Це морж.
О, м'яко.
Заради цього вбили моржа?
Ні, сер, він помер від старості. Він прожив довге, щасливе життя,
тому що він зробив розумний вибір.
Це внесок для вашого фонду.
У мене немає фонду.
Ну, можливо, вам варто заснувати його. Можу вам допомогти.
36 000 доларів, генерале.
Подумайте про все, що ви можете зробити з лікарем та його інноваціями.
Стільки належить здійснити. Ви повинні взяти гроші.
Що ви маєте на увазі, я повинен їх взяти?
Послухайте мене. Хтось, а не я,
візьме ваше обличчя і ваше ім'я,
опублікує їх в "Нью-Йорк Таймс" і витре ними зад.
Подумайте про все, що ви досягли у своєму житті.
Це буде забуто, стерто.
До вас будуть ставитися як до старого безумця, похованого історією.
Ось що вони можуть зробити. Скажіть правильну промову.
Або вони перетворять вас на мученика і скажуть, що це зробив анархіст.
Не робіть такої помилки, як Білл Мікінс.
Це була трагічна крадіжка життя.
Іспанська леді, я кохаю вас,
Це були брати Хінсон.
Брати Хінсон були чудові. Хіба ви не згодні? Так.
Брати Хінсон. "Іспанська леді".
Так, "Іспанська леді". Я познайомився одного разу з іспанською леді,
і вона перетворила мене на джентльмена болю. Так.
Джентльмен, якого я збираюся представити прямо зараз,
це лікар нашого полку
і чоловік, якого я люблю називати другом.
Будь ласка, привітайте Берта Берендсена. Давай, Берте.
Час виступити зі своєю промовою, Берте. Берте?
Лікар Берт Берендсен.
Мене звуть Берт Берендсен. Більшість з вас мене знають.
Я син механіка з Елміри.
У дитинстві
ми любимо світ природно.
І сподіваємося, що світ любить нас.
Як іноді говорив мій друг Гарольд,
можливо, я йшов не за тим богом.
Але не цей чоловік
Він завжди йшов за тим богом.
Ділленбек! Ділленбек!
-Ділленбек! -Ділленбек!
Послухай цих покидьків Німецько-американського союзу.
Зібрання мерзотників, гнилля.
Якщо ви, люди, що кричали на мене німецькою, мали якусь сміливість,
ви б поводилися з гідністю.
Так! Генерал Ділленбек!
Я воював у п'яти війнах на трьох континентах.
Люди стріляли в мене все моє життя. Все життя.
Я знаю страх, знаю, що стикаюся з ним. Але одне, що я дійсно ненавиджу,
що насправді не виношу,
це жорстокість.
Мені запропонували гроші, щоб стати самозваним лідером
ветеранів, ветеранів, як ви,
щоб мене поставили в Білому домі без виборів,
як якогось радника за народною вимогою,
вашою вимогою.
Ці ж люди хочуть, щоб я наслідував
якогось європейського лідера на ім'я Муссоліні.
Вони думають, що він є типом лідера, якого потребує наша країна.
Типом лідера,
який наїхав на дитину і не зупинив свою машину.
Типом лідера, чиє виправдання було:
"Що значить одна людина в справах держави?"
У цьому авто був генерал Білл Мікінс.
Він був моїм другом.
Він був гарною людиною.
Але коли він розповів цю історію,
коли він мав намір розповісти її ще раз тут, на цій сцені,
він став іншою людиною, життя якої нічого не коштувало
у справах держави.
Його вбили.
Так, він був убитий і зганьблений,
як я міг би бути вбитий або зганьблений за те, що розповів це.
Якою країною стає наша країна, коли таке відбувається?
Я став морським піхотинцем, щоб служити Конституції,
яка прагне для всіх нас рівноправності у братстві людства.
Але яка з цього користь, коли владні люди
роблять винятки для людей, які стоять у них на шляху?
Деякі впливові люди, що мають владу,
люблять, коли простий народ розпалюється ненавистю,
тому що це відволікає нас від справедливості і доброти.
Вони не хочуть, щоб ми думали про занадто багато речей,
просто щоб вони могли отримати більше і більше того, що вони вже мають,
тобто, величезне багатство.
Це ваша країна.
Не дозволяйте великим чоловікам забрати її у вас.
-Подивись, це той хлопець. -Я син банкіра.
Я республіканець.
Де Пол і Генрі?
-Не тут. -Я консерватор.
А як щодо детективів? Знаєш, де вони?
Теж не тут.
Ось як воно, коли люди, у яких є гроші,
думають лише про те, щоб отримати ще більше.
Це все, про що вони думають.
Вони забувають, що саме ви вийшли
і захистили їх.
Ви втратили око
або втратили життя,
і вашій родині довелося страждати,
хоча вони
були героями, які відправили вас на війну.
Хто в мене стріляє, той боягуз.
В мене стріляли по всьому світу.
Хапай пістолет!
Я не заляканий. Я не боюся.
-Усе гаразд? -Берте, з тобою все добре?
Леме, у мене все гаразд.
Sic semper tyrannis!
Ділленбек зрадник!
-Зупиніть цього чоловіка. -Том Воз — чудова людина!
Том Воз — чудова людина! У вас...
Тримайте його на підлозі.
Грішний і законний. Запитайте містера Воза!
Моя країна
Солодка земля свободи
Про тебе я співаю
Годі, годі! Сюди.
Я ветеран і патріот, ти дурень.
Ти вбив Ліз Мікінс, сучий сину.
І, наскільки я знаю, її батька теж.
Міністерство фінансів США! Всім вийти!
-Все гаразд? -Це жахливо.
Ми не хотіли, щоб сталося щось подібне.
Це образа.
Вам пред'являть звинувачення, Томе. Вам.
-Так, вам. -Ні, сер. Ви заплуталися.
-Ні, я не заплутався. -Між моєю таблеткою
і пострілом
ці очні краплі є єдиною причиною, чому я стою,
не відчуваючи болю.
Лайно! Подивіться, що відбувається в цій кімнаті.
-Усе. -... пістолет з Комітету П'яти.
Він назвав тебе по імені, Томе, з гордістю.
-Я не знаю його. -Ми боролися з ним за наші життя.
Ми з Бертом бачили, як він штовхнув Ліз Мікінс. Він вбивця.
Доказів достатньо.
Мені шкода казати, що чоловік, який стріляв у генерала Ділленбека
на сцені сьогодні, той самий чоловік, що був на човні з Мікінсом,
із квитком, придбаним вашим фондом.
-Немає необхідності підвищувати голос. -Вашим, пане Возе.
-Томе, що відбувається? -Які звинувачення?
Звинувачення висуваються проти вас і гостей, яких ви запросили.
-Комітет П'яти. -За що?
Комітет П'яти.
Змова з метою підкупу американського генерала.
Замах на вбивство.
Змова з метою повалення уряду США.
Торгівля з диктаторами, Італія, Німеччина.
Два вбивства, за які ваш фонд, здається,
відповідальний: Мікінс і його дочка.
Томе, ти це зробив?
Я відчував, що неправильно,
що Мікінс помер. Це була трагічна смерть.
Але щось треба було зробити,
тому що він не бачив можливості нових способів жити.
Він не зрозумів. Мікінс не зрозумів.
-Ви це розумієте? -Годі. Вам потрібно заспокоїтися.
Томе, будь ласка, скажи мені, що ти не мав нічого спільного з моїми ліками.
Том впливав на вашого лікаря, Валері,
як він робив з вашою матір'ю раніше.
-Це правда? -Трохи.
-Трохи? -Я зробив це для твого власного блага.
-Ти мене труїв? -Якщо ти так хочеш це назвати,
чудово.
Я доглядав за тобою у твоїх найкращих інтересах.
Ти безрозсудна, як дитина.
Послухай мене Ти бігаєш по всій Європі,
говорячи погані речі про війну.
Знаючися з чорношкірим.
Знаючися з людиною, вільною людиною
в Амстердамі, яка боролася за вас!
Як ті клініки, Томе?
Які клініки?
Комітет П'яти.
Ти знаєш, про які клініки я говорю, Томе.
Примусова стерилізація.
Подивимося.
Ми бачили символ Комітету П'яти
-там. -Годі брехати!
Те, що Том мав темні справи, не дивно, але жах від цього...
Боже мій. Прямо під носом Валері.
Вони відволікли її за допомогою придуманої хвороби.
Герінг, права рука Гітлера,
і сам Гітлер.
Більшість людей ще навіть не знали, хто він.
Том навіть заплатив Герінгу, щоб написати колонку в газетах Джефферса
про новий арійський уряд. Що б це не було.
Герінг пише про концепцію світу нацистів.
Закон нації і воля лідера — одне і те ж, це взаємна лояльність.
Том щойно закінчив стрижку кущів у виді символу.
Його було видно тільки згори.
Треба бути якимось супер-фанатичним віруючим,
щоб так підстригти кущі.
-Не дивися на мене так, Ліббі. -Валері, люба.
Усі великі суспільства будуються саме так.
Ти живеш у світі марень зі своїми дивними скульптурами.
І це нормально. Живи так. Але це не змусить світ крутитися.
Я дуже рада бути неважливою і жити в місці, в якому є любов і краса.
Мистецтво і любов —
ось що робить життя вартим того, щоб його жити,
поки ви будуєте це велике, гігантське, жахливе майбутнє.
Яка марна трата фантазії.
Я зробив багато для нас,
відбудовуючи Німеччину.
Я хотів бути поряд з найсильнішими лідерами світу.
Але я також радий йти на війну проти них.
Ще одна війна? Але ми щойно через це пройшли.
Ви хочете сказати,
що ці багатії підтримають диктаторів
або боротимуться з ними?
Вони вірять лише в заробляння грошей.
І саме тому Мікінса було вбито,
тому що він не погодився би це підтримати? Божевілля!
І ми якраз у це потрапили.
Ні. О ні.
Том швидко побачив у нас свій найкращий шанс дістатися до генерала.
Якщо у вас є хтось, як Ґіл Ділленбек, який бере участь у вашому заході,
це допомогло б мені долучитися.
Тобі хтось потрібен? Ти завжди... Йому завжди хтось потрібен...
-Валері, може, досить? -... перед ним.
Ти думав, що використаєш цих чоловіків, щоб отримати мене.
Але я використав їх та їхній захід,
щоб розкрити вас і зупинити ваш план принаймні на десятиліття.
Можливо, два-три, сподіваюся.
Виявлено змову: зняття Рузвельта
Ми дійсно зупинили сюжет.
Викрито фашистський переворот
Це правда.
КОМІТЕТ ЗА МІЦНИЙ ДОЛАР
Комітет П'яти
не отримав свого американського диктатора.
Я постав перед комітетом конгресу,
найвищим представницьким органом американського народу,
за повісткою з вимогою розповісти, що я знав.
Генерал свідчив Конгресу,
і вони погодилися, що він має рацію.
Чого хочуть впливові люди?
Невже їм ніколи не вистачає?
Вони роблять найбожевільніші речі.
О Боже мій! Що з тобою?
-Що ти в біса зробила? -О Боже! Валері, що ти зробила?
У чому справа? Що ти зробила?
У нас було все необхідне, щоб притягнути до відповідальності,
і тепер це все коту під хвіст!
Зараз це величезна проблема.
Так, молодець.
Томе, моє обличчя. Вона зіпсувала моє обличчя!
Я не могла нічого вдіяти. Вони такі жахливі.
Жінко, ти втратила розум?
-Я казав, що вона — лихо. -Так, це було
-досить тупо, Валері. -Ти могла піти до в'язниці, Валері.
Скажи їм правду, Гарольде.
З тобою все в порядку, Валері? Ти тремтиш.
Все гаразд. Я думала про те, щоб вистрілити Тому та Ліббі в обличчя.
Я цього не робитиму. Не хвилюйтеся.
Це гарне рішення. Слава Богу.
Так, це б заблокувало все. Ми б не мали справи.
Ви повинні протистояти їм, як ми це зробили.
І ви повинні жити своєю правдою.
Я люблю Гарольда.
Він подарував мені найбільше щастя мого життя,
як і Берт.
Ось так. Подивіться на це.
Ось як протистояти такому світу.
У вас повинна бути любов до свого життя в серці.
Це любов проти ненависті.
Я люблю своє життя і людей в ньому.
Навіть Беатріс.
І, авжеж, Ірму, в яку я закоханий і яка не є португалкою.
Мілтона.
Ширлі в кабінеті з Морті.
Гобелен. Все на ньому.
Навіть моє скляне око.
Собаку Ділленбека
і буйабес, який ми не скуштували.
Кожному з нас дається гобелен, своя опера.
Ця людина і та людина.
Думаючи про це.
Любові недостатньо. Ви повинні боротися, щоб захистити доброту.
Ви прив'язуєтеся до людей і речей.
І вони можуть просто розбити вам серце. Але це і означає жити.
Мій корсет, який мені так не подобався, врятував мене від кулі.
Тобі пощастило, гівнюче.
А ми втрьох
-допомогли зупинити жахливу історію. -Я не можу в це повірити.
Берт Берендсен, Гарольд Вудман та Валері Воз.
Придурки...
Том би не залишався заарештованим довго. З такими людьми так не буває.
Поговоріть з моїм адвокатом. Побачите.
Комітет П'яти не був ні в чому звинувачений.
Вони зникли, як зазвичай і буває.
УРЯД ВИБАЧИВСЯ ПЕРЕД МУССОЛІНІ
Том та його друзі дискредитували генерала.
Морський офіцер договорився до суду
Це було попередження про те, на що вони здатні.
Магуайр загадковим чином помер у віці 37 років.
Він знав занадто багато.
Валері і Гарольд
більше не були в безпеці в цій країні.
Друзі на все життя означає друзі на все життя.
Ви робите все, що треба.
Нам довелося відправити їх на човні тієї самої ночі.
Вудмане, ти повинен...
Дякую, Генрі. Я вже все обдумав. Я прийняв рішення.
Гарольд їде зі мною.
Ні, ти їдеш зі мною.
Ви знову побачитеся зі мною, лікарю Берендсене,
тому що історія повторюється.
До побачення, старий друже. Побачимося в Амстердамі.
-О, ні. Ви не поїдете до Амстердама. -Що?
Це лише питання часу, коли гестапо винесе ваші двері.
Що таке гестапо?
Ви не захочете знати.
Ми відправимо вас кудись у безпечне місце.
Прекрасна погода в цю пору року.
І можна спостерігати за міграцією сизоголового віреону.
Так. Це вражаюча пташина країна.
-Правда ж? -Так.
-Я заздрю.
-Берте. -Берте, чому б тобі не піти з нами?
Я вирішив лишитися.
Хто знає? Може, знайду нове життя
-і нову любов. -Я сподіваюся, що так.
Адже коли справа доходить до любові, немає нічого кращого, ніж ясність.
Я згоден.
Я залишився стояти за свою країну, щоб одного дня
мої найкращі друзі могли повернутися.
Прощавай, Берте.
Au revoir, мій добрий друже.
Будь щасливий, Берте!
-Генрі. Поле. Генерале. -Дякую.
-Прощавайте. -Мілтоне.
Частина мене хотіла, щоб я побіг зі своїми друзями.
Але я цього не зробив.
Ви хочете, щоб ваше серце і ваші люди
йшли за тим богом.
Амстердам.
Я постав перед комітетом конгресу...
Генерал Смедлі Батлер Корпус морської піхоти США
...найвищим представником американського народу,
щоб на вимогу суду розповісти, що я знаю про діяльність,
яка, на мою думку, може призвести до спроби
створення фашистської диктатури.
Генерал Ґілберт Ділленбек
План, як мені окреслили, полягав у
формуванні організації ветеранів
і використанні їх як блефу або як демонстрації сили,
щоб принаймні залякати уряд
і зламати
наші демократичні інститути.
АМСТЕРДАМ
Переклад субтитрів: Ганна Волошина