SPOUSTA Z TOHO SE SKUTEČNĚ STALA.
DR B. BERENDSEN LÉKAŘ A CHIRURG
Pracoval jsem ve své ordinaci na 138. ulici.
Většinou jsem dával dohromady zraněné z Velké války, jako jsem byl já.
Vidíte? Nádhera.
Všichni měli zranění, na která chtěl svět zapomenout.
Dát dohromady obličej, zvednout náladu, zazpívat písničku.
Ve Francii jsem přišel o oko.
A u lékařské rady jsem byl pořád na čekací listině,
kvůli zkoušení nových léků.
Potřebovali jsme přece nějaké nové léky,
abychom přežili všechnu tu bolest a stres.
Doufám, že tenhle prášek je lepší.
Taky doufám.
Některé byly lepší než jiné.
Tohle je moje druhá dávka.
A cítím se skvěle.
Victore, chceš to zkusit?
Jo, vyzkouším to příští týden.
Dobře, to tě nakopne.
Oblečte si kalhoty, Burte. Zašila jsem je.
Jste v pořádku?
Kvůli zraněním z války musím nosit korzet, který nesnáším.
Půjdete do vězení,
- jestli to tady nezavřou. - Teď mi nepomáháte, Shirley.
Experimentální medicína.
- Vypadáte dobře. Co ta infekce? - V pohodě.
Dobře, dobře, dobře. Dostal jsem zprávu.
Zatím není nutné platit.
Burte, máte spoustu vzkazů.
Volali vaši rodiče. Na svátky to nezvládnou.
Herb Getz volal kvůli kapkám do uší.
A volal Harold Woodman. Máte se s ním sejít na téhle adrese.
Jděte hned. Je to důležité.
Spolupracoval jsem s právníkem.
Můj nejlepší kamarád z války, Harold Woodman.
- Ahoj, Burte. - Co se děje? Co je to za místo?
- Je to důležitý případ. - Jo?
- Skvěle platí. - Prima.
Máme spoustu neuhrazených účtů.
Máme zodpovědnost za lidi, za podnik.
Ale hlavně je to důležité pro nás dva.
Důležité? Proč?
- Máš zájem o každoroční slavnost, ne? - Jo.
Vždycky jsi říkal, že je důležitý, abychom se my veteráni scházeli,
aby si nás pamatovali.
A říkáváš, že pro nás je skvělý lék společné zpívání. Je to tak?
O co tady jde?
Jde o určitý postup
a vím, že některým postupům dáváš přednost.
Tak mi řekni, o co jde. Jaký postup?
Co znamenají ty kytky?
Jdu na večeři s Beatrice.
- Večeře s Beatrice? - Ano.
- To je tak smutné. - Je to moje žena.
Udělá to?
Ano. Určitě.
- Neudělá to. - Udělá to.
- Uklidněte se. - Kdo je to?
To je Liz Meekinsová, Burte.
Meekinsová? Je nějak spřízněná s...
Je to můj otec. Vím, že ho velice obdivujete.
- Proboha. Ano. - To my oba.
Opravdu.
Proto letos promluví na našem setkání.
Moc mě těší.
- Setkáme se tu s jejím otcem? - Nech ji domluvit.
Můj otec se vrátil včera na lodi.
Jezdí do Evropy služebně, že?
Nakazil se něčím? Prohlédnu ho. Kde je?
Měl byste se na něj podívat.
Jistě. Tak pojďme.
To je nádherný dům. Prostě...
Tak kde je...
náš generál "zachovejte ticho" Bill?
Pardon.
Dneska mám zvlášť silnou alergii.
Probudím se s ucpaným nosem
a tak je to celý den.
Nevím, co máte v úmyslu, a nechci to vědět.
Za dvě hodiny ho přijdou nabalzamovat.
Co se stalo? Měl mít proslov na té slavnosti.
Pomůžete mi, že?
To nebyla přirozená smrt.
Byl naprosto zdravý.
Rodina se mnou nesouhlasí. Mýlí se. Lžou.
Chci pitvu.
Správně. Máte pravdu. Váš otec nezanechal závěť.
Jste nejbližší příbuzná. Četl jsem dokumenty.
Nesnáším pitvy, Harolde. To víš.
Musíme to udělat, Burte.
Díky Billovi Meekinsovi jsme se poznali.
On nás dal dohromady.
Jak mohl takovej chlap umřít? Chcete říct, že je to podezřelé?
Ano, je to podezřelé.
Zazpíváte si se mnou?
Říkal, že jste si za války společně zpívali.
Měl to moc rád.
Dělejte!
Máte na to, co chcete udělat, jen dvě hodiny!
Dobře. Musíte provést pitvu
a pak mi v restauraci Minters řeknete,
co jste zjistili.
- Proč říkala dvě hodiny? - Jsme v pohřebním ústavu.
Pohřbí ho.
Restaurace Minters po páté.
- Musíte ho odsud dostat. - Jdeme na to.
Harolde? Co to děláš?
Liz... promiň. Zdravím.
V té bedně je mrtvý běloch.
Není to ani rakev.
Důležitý muž v borové bedně ze starého dřeva.
Ani to nemá víko.
Jeho dcera pláče.
Kdo se tady asi dostane do maléru?
- Černoch. Určitě. - Miltone.
Teď potřebujeme našeho velitele, který založil náš regiment,
odnést do vozu.
Proveďte pitvu.
Pak se sejdeme v restauraci Minters.
- Jistě. - Musím to vědět.
Chci vědět, co zjistíte.
- Restaurace Minters v pět hodin. - Miltone.
- Opatrně. - Porouchaný vozík.
- Říkám opatrně. - Miltone.
- Proto ti nepůjčím auto. - Přijde balzamovač.
Ať jste tady za dvě hodiny.
Burta si pamatuješ, ne?
- Jasně. - Irma St. Clairová.
- Ahoj, Burte. - Ahoj, Irmo.
Nebuďte nervózní. Dělám nejméně dvě pitvy měsíčně.
Já jsem udělal dvě pitvy za celý život.
Jednu, abych dokázal, že jsem nenechal svorku v něčím tenkém střevu,
a druhou, abych odstranil svorku, kterou jsem nechal v tenkém střevu.
Teď víme, že na tenké střevo jsi odborník, Burte. Díky.
Měla bys někdy zajít s Burtem na kávu, Irmo.
Možná bys s ní měl zajít na kávu ty.
Jsme přátelé, Miltone.
Víš, Irmo,
jeho žena se za něj před rodinou nepostavila.
Nejsou spolu už víc než rok.
To je moje soukromí. Teď ne.
Jen chci, abys byl šťastný.
Nad mrtvým mužem si uvědomíš,
že život je krátký a láska skutečná, jestli víš, co to je.
- Co se tu děje? - Pitva. Papírování.
Policie čeká, až se to tělo vrátí do márnice.
Čím dřív začneme, tím dřív skončíme.
Tihle dva pánové musí hned odejít.
Jsou to veteráni. Sloužili své zemi.
- Počkejte u McGeeho. - Počkáme u McGeeho.
U McGeeho.
Irma je Portugalka. To je jiné.
Nevěděl jsem, že jsi Portugalka.
Nejsem.
Mám začít, nebo začneš ty?
Je to emotivní, znal jsem ho.
- Můžeš to jen podepsat. - Ne.
- Harold to potřebuje. - Pomůžu ti.
Byl to moc milý muž.
To je ono.
Proboha.
Nezeptal jsem se, jak se máš.
Můj muž mě opustil.
Takové věci se dějí každý den.
Je mi to líto.
Jsem v pohodě.
Pravá láska je založena na možnostech, ne na potřebě.
Potřebuješ svou ženu,
nebo si vybíráš svou ženu?
Nemůže to být obojí?
Ne. Na tom druhém skutečně záleží.
Nakonec ano.
Možnost je důležitější než potřeba.
Jsem nerad sám.
To zní jako "potřeba".
Otevírám žaludek. Podívej se.
Ano. To je nezvyklá barva.
- Něco... - Jo.
Dostával to delší dobu.
Těžko říct, jak dlouho.
Zrovna se vrátil z Evropy.
Zavřu ho a udělám krevní zkoušky.
Zítra budu vědět víc.
- Pořád jsi ve stejné ordinaci? - Jo.
Harold říká, že si zasloužíš lepší podmínky,
ale nechal ses zkorumpovat.
Říká, že jsi šel domů za špatným bohem.
Co? "Zkorumpovaný?"
"Šel jsem domů za špatným bohem?" Proč mi to neřekl?
- Co to vlastně znamená? - Nevím.
Možná jsi nevědomky promrhal nadšení a píli,
a pak už bylo pozdě.
Možná jsi nezískal židli, když přestala hrát hudba,
ani u sebe doma.
Potřebujeme sem.
To je v pořádku, my odcházíme.
Liz říkala, že se sejdeme v pět v Minters.
Ano. Chci s tebou ale mluvit o Irmě.
Mluvil jsem o tom, protože chci, abys byl šťastný.
A jsem tvůj přítel.
Přítel, podle kterého jsem zkorumpovaný,
a přitom nemá odvahu ani slušnost říct mi to.
Tohle nechceš slyšet.
Máš květiny pro svou ženu, která tě nenechá bydlet ve tvém bytě.
Vysvětli mi slovo "zkorumpovaný",
nebo co znamená "jít domů za špatným bohem".
Tvůj tchán a tchyně, Burte.
Nesnáší, že spolu pracujeme, natož že jsme přátelé.
Já řeči těch zbohatlíků neposlouchám.
Ale posloucháš. Trochu ano.
A trochu úplně stačí, Burte. Tak tě dostanou.
Jako ta kapka krve ze tvé rány, než jsem bodl toho Němce.
Ty rány ti zakalily oko,
takže jsi o ně přišel nadobro.
Vítejte v Minters, pánové. Stůl pro dva?
Máme tady s někým schůzku. Vysoká blondýna...
- vážná. - Ano. Tudy, prosím.
Počkat, byla tady. Nevím, co se stalo.
- Byla... - Tady.
- Slečno Meekinsová. - Tamhle je.
Slečno... Počkejte.
Slečno Meekinsová. Slečno Meekinsová.
Udělali jsme, co jste chtěla. Našli jsme...
- něco podezřelého. - Já nemůžu. Promiňte.
- Co... - Mluvila jsem s přítelem, panem Vozem.
Říkal, že mám být opatrná.
- Kdo? Vyděsil vás? - Prý je to nebezpečné.
- Počkejte... - Musím toho nechat.
Pojďte z té ulice.
- Znal jste mého otce. - Ano.
- Vy taky. - Ano, milovali jsme ho.
A víte, co říkal.
Že před strachem neutečete. Nesmíte se jím nechat honit.
Vím, že vypadám vystrašeně
a neměla bych být, protože pan Voze mě varoval.
On... Myslel to dobře.
Je to rodinný přítel.
Co jste zjistili?
Myslíme, že byl otráven.
Víte proč?
Sleduje mě někdo?
- Nebojte se. - Nevím, jestli o tom můžu mluvit.
Mají ve spolku své zájmy. Věděl to.
Ale nesouhlasil s tím.
Něco věděl. Viděl něco hrozného.
Je to tak.
Věděli, že to řekne.
Co řekne? Co viděl?
Je to nebezpečné.
Myslím, že...
Slečno Meekinsová!
Proboha! Slečno Meekinsová!
Ti dva to udělali! Tamhle!
- Slečno Meekinsová! - Je mrtvá.
Ti to udělali!
- Lžete! - Tihle dva! Zabili ji.
Tihle dva.
Strčil jste ji.
Vy jste ji strčil!
- Zabili ji. - Viděl jsem vás!
Oni to udělali.
Já jsem právník a on doktor.
- Oni dva to byli. - Najala si nás.
- Podívejte, co drží! - Její kabelka!
- Má její kabelku. - Proto ji zabili.
Já vás viděl! Strčil jste ji.
Jsem právník...
Ne... On...
Pusťte mě!
Občanské zatčení!
Zatkneme je!
Zastřelte je!
Seberte je, ty dva!
Stát!
Zbabělci!
Chudák holka. Proboha.
Pojď, jdeme.
Za těmi auty!
- To je ten muž. - Budu řídit.
- Mluvili jsme o tom. - To je on.
Jsme organizace. Budeme organizovaní.
Neutečou nám. Najdeme je.
Jak nás sem mohli sledovat?
Pojď.
Bože, ten korzet.
Hej, hej!
Hej!
Myslím, že nás sledují.
Myslíš?
Jo.
Do háje. To je teda situace.
Tohle musí mít začátek v minulosti.
Mám jít k našemu oblíbenému stromu
a přinést kůru z Argonského lesa,
kde vyhazujou lidi do vzduchu?
Bude to čestné. Slavné. Dobré pro rodinu.
Je to dobré, Burte. Je to dobré.
Lépe zapadneš, když budeš mít pár medailí.
Budeš se hodit na Park Avenue.
Lidé si vojenské služby váží.
Můžou mě zabít.
Tak nesmíš přemýšlet. Jistěže tě nezabijou.
Ach, Beatrice.
Francie 1918
Nejel jsem až sem, aby se se mnou mluvilo jako se psem.
Je to zločin proti vlajce.
Myslím, že jim chybí
úcta k uniformě a potřebná sebedůvěra.
O kom to mluvíme?
Jestli se mi ti bělouši připletou do cesty, střelím je do zad.
Víme, že se vám to líbí.
S vámi jsem domluvil.
- Se mnou nikdy nedomluvíte. - Dost, seržante.
Ano, pane generále Meekinsi.
Nemusíte se tím zabývat. Tohle nepomáhá.
Proto jsem z vás chtěl udělat lékaře, Bernsteine.
Berendsen, pane.
Promiňte, to je pan Woodman.
Má tady problém, se kterým mu můžete pomoct.
Jaký problém, pane?
Pane Woodmane, co kdybyste mu řekl, proč jste v té ohradě?
Proč jsme v té ohradě?
Pro neposlušnost.
Byl jste neposlušný?
- Ano. - Proč.
Dali nám rasistické důstojníky, jako je tenhle trouba.
Odmítli jsme ale pokračovat, dokud nám nedají někoho dobrýho.
Někoho slušného a zdvořilého.
A to mám být já, pane?
To jste vy, Berendsene.
Lidé, se kterými se setkáváte v těchto podmínkách
ohromného stresu,
jsou s vámi svázáni na celý život.
Jste ten typ doktora, co mě nechá krvácet
a kterého budu muset střelit do zad?
Protože ti důstojníci, které mají,
těm je jedno, jestli žijeme.
Nenechám nikoho krvácet
a nechci být střelen do zad.
Jsem syn mechanika z Elmiry.
Jsem ženatý. Napůl katolík, napůl žid.
Jsem doktor. Mám ordinaci na Park Avenue.
A myslím, že mě sem tchán poslal, aby se mě zbavil.
To zní celé dobře,
až na to s tím tchánem, ale proto vám můžu věřit.
Uzavřeme pakt.
Vy ohlídáte, že neumřeme.
A já se postarám se o to,
aby vás nezabili.
Budeme na sebe dávat pozor.
Harold Thaddeus Woodman.
Bertram Berendsen.
- Vítejte u 369. pluku. - Děkuju.
Konečně něco, co jsem hledal. Respekt.
Teď vyřešme tu nešťastnou záležitost s uniformami.
Jo, vyřešme ty uniformy.
Vítejte v mé armádě.
Proč máme francouzské uniformy?
Američtí vojáci s námi nechtějí být viděni.
To je potupné. Bojoval jsem, aby tenhle pluk
měl ducha laskavosti a jednoty.
Doufám, že vás uvidím v pořádku na druhé straně Argonu.
Bůh s vámi.
Zachránil jsem Harolda.
On zachránil mě.
A jistá Francouzka nás zachránila oba.
Dejte mi zbytek...
Nevyhazujte to.
Proč to chcete?
Je to nehygienické.
Do toho vám nic není.
Padejte odsud!
Padejte odsud.
Dost té zvrácenosti!
Je to neslušné,
trestné
a bezbožné,
nechávat si ten krvavý kov.
Je bezbožná?
Jsem bezbožná?
Ten kov byl obscénní, když vešel dovnitř.
Když jsem ho vyjmula, spasila jsem ho.
Vy byste chtěli všechno schovat.
To uráží Boha
a rodiny mrtvých a zraněných.
Ne, má pravdu.
Může si nechat ten krvavý kov.
Ano, ano, ano.
- Má pravdu. - Vidíte?
Klid, Harolde.
Jak se opovažujete?
Proboha!
Nevím, co se děje.
Pane Woodmane, měla bych vám být vděčná.
Mluvíte anglicky?
- Ano. - Měl jsem vás za Francouzku.
Jsem Valerie Bandenbergová.
- Nejste Francouzka? - Ne.
Můžu vás pozvat na sklenku?
Jistě. To se tu smí?
- Já smím. - Můžeme tu pít?
Harolde!
- Co to sakra děláš? - Mladíku!
- Kam jdeš? - Se mnou je v bezpečí.
Kdyby tě teď ti bílí troubové viděli...
Kam se poděl náš pakt?
Přišel jsem tam o oko.
Žena, která kouří dýmku.
Cítíte se znepokojen?
Trochu ano.
Když někoho vidíte,
když se pozorně podíváte,
vidíte lidi, jací byli jako děti.
Vidíte tu část, která je zranitelná.
S Haroldem jsme se takhle viděli od samotného začátku.
Víte, teď po válce
chci být jen člověk. Chápete?
Chci se procházet
svobodně
jako člověk.
Chci žít.
Tady v Evropě.
Nic víc. Jen svobodně žít.
To vřele doporučuju. Prošla jsem Evropu.
Rozhodně mi to pomohlo.
Moc toho nenamluví,
ale vidí vám přímo do duše.
Sluší vám to.
Naše životy byly v rovnováze
před Bohem. Tady.
Můžu se na něco zeptat?
Co děláte s těmi krvavými střepinami z našich těl?
To vám nemůžu jen tak říct. Musíte to za něco vyměnit.
Zadarmo to nedostanete.
Jako obchod?
Dobře. Co za to chcete?
Něco krásného.
Něco, pro co stojí žít.
Na to se teď právě dívám.
Dal jsem vám střepinu, co jsem měl v těle.
Víc střepin jsem si vzala z těla vašeho přítele.
Jak se jmenuje?
Jmenuje se Burt Berendsen.
Ale ne.
A teď se sem belhá...
a přemýšlí o ceně přátelství.
Pamatuješ na to? Na mě? Tady jsem.
- Rád tě vidím, Burte. - Ahoj.
Omlouvám se, Burte Berendsene.
Už nikdy nenaliju dvě sklenky pro tři.
Burte, musíš mi pomoct
vyměnit něco krásného, aby nám ukázala,
co dělá se střepinami z našich těl.
Jmenuje se Valerie.
Co děláte s těmi střepinami, Valerie?
Za to byste mi musel něco dát.
- Mně to taky řekla. - Nic nemám.
Nesmyslnou písničku.
Dobrý nápad. Co vy na to?
Co je nesmyslná písnička?
Tak jo.
Rudé slunce.
Grepy.
Kapesník.
Rudé slunce,
nějaké grepy,
kapesník,
když zavoláš.
Vidět obličej,
čí?
Mé jméno,
vlastní jméno.
Je to tak živé, chvíle,
co budeš milovat, a žít.
To je ono.
Pláž je teplá,
obloha studená.
Smrt je skutečná,
když umíráš.
Ale oblohu
zahřejí přátelé.
Všechny ty kousky jsem vyndala z lidských těl.
Podívejte. Tohle je primitivnější.
Podívejte, čajový dýchánek.
Tohle je ze střelného prachu. A ze šrapnelu.
Vrchol civilizace.
Vítejte v mém světě.
Nanáším si make-up.
Mám jen půlku obličeje? Jak k tomu došlo?
Aspoň že mám rtěnku.
Hezké.
Musíte vědět, co milujete.
A musíte si to řádně užívat,
jinak vám to nebude stát za to
a celý život budete mít zkažený.
Tak proč nežít pro hezké věci,
i když jste trošku rozbití?
Co řekne moje Beatrice na to, že nemám oko,
a co těm jizvám na zádech a tak?
Dá se s tím něco dělat, Valerie?
Znám filantropy v nemocnici v Amsterdamu.
Seženou ti nové oko.
V Amsterdamu?
Když jsem byla před lety ve Francii,
bylo všechno složitější. Musela jsem i bodnout muže.
- Jednu paní jsem praštila cihlou. - Co?
- Páni. - Dlouhý příběh.
S vámi to ale bude jednoduché.
A taky teď umím mnohem líp falšovat dokumenty.
No tak, Burte, pojeďme do Amsterdamu.
Dobře.
Tady to je.
Paul Canterbury. Canterburské sklo. Londýn, Anglie.
Děláme to nejlepší protetické sklo, průmyslové sklo, tajné sklo,
armádní sklo, jakékoli sklo, kromě oken...
Tedy kromě neprůstřelných.
Žádný strach. Přítel slečny Valerie je přítel Paula Canterburyho,
a ten vám nabízí doživotní dodávky canterburských skleněných očí.
To není špatné.
Víte, měl jsem stejné zranění.
Ale možná to nevidíte, díky jemnému umění canterburského skla.
Počkejte, řekl bych...
Ano, máte je tmavě hnědozelené. Je to tak, pane?
Ano.
Zásah! To je můj americký kolega Henry Norcross.
Dobrý den. Jsme spřáteleni s Valeriinou rodinou
přes zahraniční obchod už spoustu let.
Dávali jsme na ni pozor
a ona nám pomáhala dělat ze světa lepší místo.
A jak to dělala?
Chodila na různé večeře a akce
a vyprávěla nám, co ví o bankách
a přesunech oddílů a tak dále.
Vy jste špioni.
Ne, pane.
On pracuje pro sklářskou firmu
a já pracuji pro ministerstvo financí.
Britská zpravodajská služba MI6
Námořní bezpečnostní služba
Jsou to staří přátelé. Oni pomohli mně a já jim.
A teď pomůžou vám.
Našli jsme si s Paulem
čas na pozorování ptáků. Moc nás to baví.
- Ano, skvělé hobby. - Ano.
- To je jeřáb královský. - Jo.
Již vyhynuli.
Ano, máme poslední dva.
- Holub nikobarský. - Ano.
Kdysi žili.
A tohle je severoamerický bažant.
Severoamerický bažant,
říkám mu bažant-pracant.
Víte, jsou velmi běžní. Ale krásní.
- Ano. - To peří je neuvěřitelné.
Víte, rádi zaplatíme
za jakékoli úpravy obličeje.
- Jen to nejlepší. - Ano, ano.
A za odpočinek v Amsterdamu, který si zasloužíte,
a taky za nějakou svobodu po tom všem.
V budoucnu se vám ozveme,
když vás budeme potřebovat.
- Ano. - Protože přijde doba,
kdy bude třeba zastavit ty šílence,
kteří rozpoutávají ty nepochopitelné války.
Jak by se taková zvěrstva mohla opakovat?
- Měla to být poslední válka. - Ano.
Protože sen se opakuje, jelikož na sebe zapomene.
Proto se opakuje.
To je ta dobrá část. Ale ta špatná se zase vrátí.
Ale teď je to ta dobrá část.
V Amsterdamu.
Rozsvěcí se tady. Není to jednoduché.
Musíte nahoru, dolu, nahoru, dolu, nahoru.
Chvilku to bude blikat. Vidíte?
Je to velké. Paul a Henry to zařídili pro mě, ale je tu nepořádek.
- Jo, bylo to dobré. - A tohle...
- Bylo to skvělé. - Neděste se.
Když pustíte vodu...
Svět byl najednou skvělý
a úžasný.
To je normální.
Jo. Amsterdam je součást srdce
a vždycky tam byl.
No tak!
Paule, ukaž jim písečný tanec!
Písečný tanec.
Bláznivý britský písečný tanec.
Byla skvělá a švihlá.
Ale švihlá jako my.
A tak jsme byli najednou tři.
Chvíli jsem zůstal v Amsterdamu,
protože to tam to bylo úžasné.
On byl pevný a silný.
Ona byla odvážná a zářila.
Bylo to to, čemu Francouzi říkají coup de foudre.
Láska na první pohled.
Ona tvořila.
Byl jsem jejich nejlepší přítel
s novým okem.
- Pomáhali jsme veteránům. - Dobře. To půjde.
Neustále jsme chodili tančit.
Bylo to úžasné.
V těch tančírnách...
jako by měl člověk křídla.
- Nemůžeš odejít. - Je to tam hrozné.
- O čem to mluvíš? - Musím vidět svou ženu.
Burte, nemám z toho dobrý pocit.
Podle mě je to špatné znamení.
Nechoď.
Jsem doktor na Park Avenue.
- Park Avenue. - Jsem ženatý.
Něco vymyslíme.
O Park Avenue něco vím.
Prosím, neodcházej.
Valerie.
Buďme realističtí. Nemůže to trvat napořád.
Jak máme žít?
Chyběla mi Beatrice,
i když mě její rodina poslala do války.
Sloužit své zemi.
Poprvé jsem se s ní setkal na charitativní akci na medicíně.
Uviděl jsem tu nejkrásnější ženu.
Bože, měli jste ji vidět. A protančili jsme noc.
Byli jsme omámení, zamilovaní. Smáli jsme se.
Netušil jsem, že je dcera muže, který mi dal stipendium.
Viděl polovičního žida a říkal si:
"Můžeš mít to stipendium, ale mou dceru,
- na to zapomeň." - To nezní dobře.
Přátele si můžeš vybrat. rodinu si nevybíráš.
A já si vybral vás. A tohle.
Je mi trapně, protože vy to tak možná necítíte.
Ale tenhle vztah
je možná ten nejdůležitější v mém životě.
- Jo. - Souhlasíme. Tak zůstaň.
Nemůžu opustit Beatrice.
Miluju ji.
Jistě, prý budu mít medaile.
Budeš se hodit na Park Avenue.
Tak tohle bylo mé hrdinské přivítání.
Ne, říkal jsem už dřív, že tyhle pacienty tu léčit nemůžeš.
Je to nevhodné.
Znám ty pacienty jen proto, že jste mě donutili jít do války.
Takhle to prostě na Park Avenue nechodí.
A bereš moc morfia.
Nepřibližuj se k mé dceři.
Odejdi. Odejdi. Musíš odejít.
Nechoď do bytu, šaty ti pošlu.
Bertrame, zůstaň! Promiň!
Hej, hej, hej!
Jak nemám pomáhat veteránům?
No tak.
Svou ordinaci jsem přemístil do uličky u Great Jones Street.
Užívání léků na bolest se mi trochu vymklo.
A taky se mi dostalo zatčení
ze strany státu New York.
No tak, kámo...
Poprosil jsem kamarády o pomoc.
Netušil jsem, co to s nima udělá.
Jestli tvoje rodina může dostat Burta z vězení,
měla bys to udělat.
Pakt je pakt, Valerie.
Řekla jsem ti, že jsem všechno opustila, ne?
Víc vědět nemusíš.
A ano, moje rodina mu může pomoct.
Když je ale kontaktuju, dozví se, kde jsem.
A když to budou vědět...
najdou způsob, jak mě přivléct zpátky.
A jsou velmi přesvědčiví.
Jen se snažil pomoct pluku.
Prý to ti chlapi doma nemají lehké.
Myslím, že jsme oba věděli, co se stane.
- Jo. - Jak to myslíš?
Prostě existujeme jen v Amsterdamu.
Hodně jsi mluvil o tom,
co budeš dělat v Americe.
Možná je čas.
Říkal jsem, že chci být právník.
Bojovat za lidi. Jako jsou ti vojáci tam doma.
Chtěl jsem se bít za lidi,
kteří se nemůžou bránit před zákonem.
Taky jsi říkal, že chceš žít v Amsterdamu se mnou.
Ano.
Chci obojí. Chci se vrátit domů a bojovat.
A chci tady zůstat s tebou. Chci žít skutečný život.
Jak chceš mít obojí?
Šlo by to.
Ale nejdřív musíme pomoct Burtovi.
Co se s námi stane? Miluju tě.
Musíme pomoct Burtovi.
Dobře.
Oblékni se.
Brzy po tom zmizela
a Haroldovi nechala jen vzkaz.
Najednou mě propustili z vězení.
O ní jsem neslyšel.
Harold se vrátil do New Yorku. Vystudoval.
Je tu pohledávka.
Deset let jsme spolu pracovali.
Tady s panem doktorem se vás ujmeme.
Dostali jsme lidi z různých potíží,
a pak přišel ten případ Meekinsová.
A v tomhle problému jsme teď byli my sami.
Nebylo jisté, že přežijeme.
Proboha. Chudák holka.
Já to nesnesu.
Něco je špatně, Harolde.
Jak to vždycky říkáš?
Dostaneme se z toho.
Určitě najdeme nějaký způsob.
Díky. To jsem potřeboval.
Kam jdeš?
Je bezpečnější nebýt viděn.
Vím, kde jsme.
Vím, kde jsme. Ta žena ne, Burte.
Není tu světlo. Ta večeře je překvapení?
Zná lidi jako Liz Meekinsová.
Vypadá to tu stejně. Ten puch připomíná tvoje manželství.
Díky, kámo.
Nemají být přátelé upřímní?
To pálí. Jak vypadáme?
Dobře?
Pomoz mi.
- Mám to rovně? - Jo.
Už to chápu. Chceš se jí pořád líbit, co?
Bertrame?
- Posaď se. Uvolni se. - Ať to netrvá dlouho.
- Zkus být optimista. - Bertrame? Bertrame?
Podívejme se.
Večeře nebude. Promiň, byl to omyl.
Proč jsi mě pozvala?
Protože... Měla jsem slabou chvilku.
Tam jsme to dopracovali? Je to slabá chvilka?
A můj otec ani nesmí vědět, co dělám,
protože by zrušil veškerá privilegia.
O co jde?
Pamatuješ na ty večery,
kdy jsme si četli Emily Dickinson, zpívali spolu
a jenom jsme se na sebe dívali? Co se stalo?
Pamatuju, ano.
Proto tě miluju.
VÝBOR ZA ČISTÝ DOLAR
Upadl jsi?
Zranil sis záda? Podívám se na to.
Záda mě bolí celý den.
- Teď není ta pravá chvíle. - Jen se podívám.
Býval jsi tak krásný.
Ale prosím tě.
A teď jsi jen odporný a směšný.
Jsi tak ošklivý a poničený.
Je těžké se na tebe dívat.
A nosíš korzet jako ženská.
- Jsi ubohý. - Beatrice...
Už to nezvládnu.
Ta tvoje úchylka týkající se mých jizev.
Vybrala sis mě,
nebo mě potřebuješ?
Co je to za otázku?
Tuhle jsem s někým mluvil
a milovat prý znamená někoho si vybrat,
ne ho z nějakého důvodu potřebovat.
Potřeboval jsi mě, když jsme se potkali, nebo sis mě vybral?
Šlo o mé okolí? O prestiž mé lékařské rodiny,
když jsi byl studentík na stipendiu?
Nebo sis vybral mě?
Prostě mě?
Přesně na to jsem se před chvilkou taky Burta zeptal.
Harold Woodman. Proč máte dámskou kabelku?
Dceru Billa Meekinse, Liz,
dneska někdo srazil pod auto.
Vážně?
Najala mě, protože jsme znali jejího tátu.
Proto nám věřila.
Prý jsme to byli my.
A my někoho potřebujeme. Potřebujeme něco.
Někoho, kdo nám pomůže.
Co to jméno "Rose"?
To bylo poslední, co Liz Meekinsová před smrtí řekla.
Že by jí mohl pomoc pan Rose.
Liz žádného Rose neznala. To je židovské jméno.
Díky, Beatrice.
Jsi jen poloviční. Přeslechli jste se.
Proč?
Protože to musí být "Voze" s "V".
To je velice prominentní rodina.
Vozeovi jsou smetánka.
Burte, o tomhle mluvím.
Máme problémy ve tvým světě, ne v tom mým.
Co to má být?
- Jak se opovažujete sem přijít? - Bylo otevřeno.
- Pořád jste tady hlášený, že? - Očividně.
Detektive Getweilere, co vy tady?
Potřebujete prášky?
Máme stejné přezky,
ne jako pan Hiltz.
Díky vašim plochým nohám vás Němci ani neviděli.
Víte, proč jsem tady, Burte.
Srazili jste Meekinsovou pod auto a utekli jste z místa činu.
Proč si myslíte, že jsme to byli my?
Není moc lidí, co se hodí na popis
doktora, který hledá své oko, a jeho černého právníka.
Ta mrtvá žena najala Harolda,
aby prošetřil smrt jejího otce.
Já jsem dělal odpoledne jeho pitvu.
Byl to generál mého pluku, Leme.
Podle svědků jste ji srazili.
Ne, ale museli jsme utéct.
Strhla se rvačka. Vrah na nás ukázal.
Je to moc dobrý zločinec.
Jedno vím jistě. Musím dát kapitánovi odpovědi.
A vy jste teď podezřelí.
Máte pracovní smlouvu s Liz Meekinsovou?
Důkaz, že vás najala jako právníka?
Jistě. To vám můžu dát.
A taky předběžnou pitevní zprávu
a dokumenty k pozůstalosti.
- Dobře. - Ne, musíme vás předvést...
Nesahejte na mě.
Hiltzi, Hiltzi...
Jsem člen advokátní komory. Nesahejte na mě.
Vůbec se mi nelíbí, že ten chlap je právník.
Mám práva na Columbijské.
Možná díky těm plochým nohám máte dlouhé vedení.
Nemluvte mi o plochých nohách, nebo vás...
Hiltzi, nechte toho. Dost.
Co kdyby se za nás zaručil někdo z vyšší společnosti?
Zajímalo by to kapitána?
Někdo jako
pan Voze, který znal Billa Meekinse.
Bertrame...
Beatrice.
Rodina patří mezi dlouholeté členy lékařské rady.
A můžu prohlásit, že oba tito muži
jsou neuvěřitelní lháři. Lžou všem, policii nevyjímaje.
Jestli je seberete a nedáte jim šanci,
aby vám dali, co nabízejí, tak vás to asi bude stát místo.
Můj otec má na radnici spoustu přátel.
Dejte nám, co jste slíbili.
Chápejte, my...
máme něco společného.
Svoje jsme si odkroutili, on ne.
Co ta kabelka? Kam se poděla?
Tohle by mohl být důkaz.
- Co to děláte? - Položte to.
- Co je to? - Položte to.
- Jen říkám... - Položte to.
- Pardon... - Jste normální?
Učí se, Burte. Bude dobrý detektiv.
A až si promluvíte s Vozem, dáte mi vědět.
Dlouho čekat nebudu, jasné, Burte?
- Ano. - Dám vám pár dní.
- Když budu muset, předvedu vás. - Jasně.
- A potřebuju prášky. - Jistě.
Brzy se u vás stavím.
- Ano. - Ale je to zlý.
Moc zlý.
To bylo vzrušující.
Zajdi si pro věci, ale nenech se zabít.
Výbor pěti, naživu zůstati.
Buďte zticha.
Proč nejedete blíž a nezastřelíte nás?
Výbor pěti, navždy žíti!
Co ještě nám ten chlapík chtěl říct?
Jsme všude.
Takže teď budeme muset lhát, abychom se dostali k němu domů.
Je jedno jak. Setkáme se s panem Vozem.
O jakou charitu jde?
Episkopiální. Otevřou se dveře a co řekneš?
Řeknu: "Dobrý den,
jsem doktor Burt Berendsen. Toto je Harold Woodman, vážený právník,
držitel Medaile cti.“
Je to Croix de Guerre, ne Medaile cti, a ty to víš.
Croix de Guerre, ano, pardon.
Víme, jak episkopalisté milují pana Voze.
Bude ho mrzet, že vás propásl. Není tady.
A kdy myslíte, že se vrátí?
To nevím. Ale možná byste ten dopis mohli dát mně.
Musíme ho předat přímo panu Vozeovi.
To je příkaz biskupa.
Jistě. V tom případě tu nechte vizitku.
Mrzí mě, že vás musím zklamat.
Pardon, můžu?
Dívám se na tu vitrínu
a nemohl jsem nepoznat
to umění.
Jsou zhotovené tady v nemocnici?
- Vidíte? Ano. - Vypadá to jako práce veteránů.
- Je to od veteránů. - Správně.
Primární charita pana Voze.
- Posílají je jako výraz díků. - To je velmi milé.
- A my jste také veteráni... - Libby...
Mohla bych dostat svůj lék?
Brní mě ruce, mrazí v nervech
a ta bolest vystřeluje.
- Prosím? - Valerie, jdi do svého pokoje,
nebo zpátky nahoru.
Nevidíš, že máme společnost?
Co tady děláte?
Co ty tady děláš?
Ne, nemluvte s ní. Není jí dobře.
Valerie, nemluv na ty pány.
Nejsem hemofilička, Libby. Můžu mluvit s lidmi.
Ano, nejsi hemofilička, ale jsi epileptička
a máš nervovou poruchu. Ne!
- Mluvili jsme o té panence. - Ukousnu ti uši.
Ne! Říkala jsem, ať to té panence neděláš!
Paní Moranová! Carltone...
- Carltone! - Víš, že mě to dráždí, Valerie.
Jak se opovažuješ! Carltone!
Carltone.
Valerie, vážně?
Mluvili jsme o tom, že si s ní promluvím sama.
Pojďte sem. Promluvíme si tady.
Je taková náhoda vůbec možná?
Protože to není náhoda.
Řekla jsem Liz Meekinsové, aby vás najala.
Ty jsi řekla Liz Meekinsové, aby nás najala?
Je kamarádka. Potřebovala někoho důvěryhodného.
Někoho z jiné sociální vrstvy.
To je tak divné.
Neřekla jsem ti, jak se jmenuju. Bandenbergová bylo cestovní jméno.
Taková byla dohoda v Amsterdamu. Žádná minulost.
Ne?
Ty žiješ v New Jersey? Celou tu dobu?
- Jo. - To je velký dům.
- Takhle žiješ? - Jo.
Žádný dopis.
- Ani telefon. - Styděla jsem se.
Taková jsem nebývala. V Amsterdamu jsem byla jiná.
Co máš s rovnováhou?
Mám nervovou poruchu.
- To jsi dřív neměla. - Ne, to dřív neměla.
Jsme tu z nějakého důvodu.
Harolde, nezapomeň, že je to důležité.
Valerie,
znáš Toma Voze?
Jistěže znám Toma.
Máme velký problém, Valerie.
Musí se za nás zaručit.
Je hodný, ale nevím, jestli se za vás zaručí.
Nesnáší rozepře. Dá se snadno zastrašit.
- Je to tvůj manžel? - Carlton už jde!
Není to můj manžel. Vzal si tu ječící ženu,
co vás chce vyhodit. Je to můj bratr.
A po všem, co bylo v Amsterdamu,
s Burtem nevíme, kdo vlastně jsi.
Víš přesně, kdo jsem. Já vím, kdo jste.
My všichni. Burt taky.
Známe se tak, jak je to důležité.
A jestli vy dva máte plán, tak do něho pořád patřím.
Po 12 letech možná ne.
Ano, i po 12 letech.
Protože jsem skončila tady. A jsem zpátky kvůli tobě a tobě.
To je pravda.
Když jsi opouštěl Amsterdam, řekla jsem, že se něco stane.
Řekla jsem, že to bude zlý sen. Řekla jsem to?
- To je pravda. - A teď jsme tady.
Valerie, Carlton je tady. Otevři.
Můžeme se z toho dostat.
Tady je to jiné, tak nevím.
Carlton je tu. Valerie.
- To asi bude Carlton. - Ale ne.
Ne. Ne, ne, ne.
- Carltone. Prosím. - Počkejte...
Valerie, vidíš, co se stalo? Odkud vůbec ty muže znáš?
To je ono. Brandy, paní Moranová.
Ne, děkuju. Já nepiju.
Víte, nevěřím muži, který si nedá drink,
zvláště v takové chvíli.
Kde je mé oko, Harolde?
- Tady. - Děkuju.
Nečekal jsem, že u mě někdy zaklepou dva vyznamenaní vojáci.
Jen jeden, pane.
To je pravda, pane Woodmane. Na Carltona jste byl moc rychlý.
Ano.
Mluvili s Valerií a jí není dobře.
A prosím, děvenko, přestaň plakat.
Je přirozené, že pláče, Libby. Právě zjistila, že její přítelkyně je mrtvá.
Nemohli jsme jí to tajit věčně.
Nejsem tak nemocná, abych nemohla mluvit s lidmi.
Necháváš mě tady s touhle nemocnou, i když podle mě
by měla být hospitalizovaná.
- Pro její vlastní dobro. - Jestli to ještě jednou uslyším...
- Měla by ses tam líp. - ...něco ti udělám.
- Jsi čarodějnice. - Dámy, prosím.
Dámy, přestaňte.
Omlouvám se, že jsem musel zvýšit hlas.
Mluvila s těmi muži, jako by je znala. Vyděsilo mě to.
Vy se znáte?
- Ano. - Ne.
- Ano. - Jistěže ano.
Z Evropy.
Z Amsterdamu.
Z nemocnice.
Říkali, že jsou z episkopiální charity.
Je něco z toho pravda?
- Rozhodně. - Trochu.
Trochu?
Chystá se slavnost.
Převážně pro veterány. Ale můžou tam být i episkopalisti.
Náš čestný řečník měl být Bill Meekins.
Jenže jsme se ocitli ve strašné situaci.
Obvinili nás z vraždy Liz Meekinsové, což není pravda.
Liz zmínila jméno "Voze"
a nás napadlo, jestli nevíte, kdo po ní šel,
a nepomohl byste nám očistit naše jména.
Jsme veteráni. Jsme bezúhonní.
Nezapletli bychom se do toho,
kdybychom nepomáhali.
Bill Meekins byl strašně milý muž.
Nikomu by neublížil.
Proč jsem jí musela pomáhat já?
Proč jsem ji musela nutit, aby si najala tyhle dva?
Já jsem jí pomohl, drahá.
Řekl jsem jí, ať za mnou přijde, než se to zvrtne.
Podívej se, co se stalo.
Ano. Podívej, co jsi udělala, Valerie. Je to neštěstí,
- ale neměla ses do toho plést. - Ona za to nemůže.
- Nemůže za to. - Tome.
Jak za to nemůže?
- Za něco může. - Tome. Tome.
Tome...
Je nemocná.
Zjistíme, kdo zabil Billa Meekinse.
Nejspíš ten, kdo zabil jeho dceru.
Řešíme to.
A ta informace očistí naše jména.
Podle pitvy byl asi otráven
v Evropě velkým množstvím léků.
Víte, s kým cestoval nebo kdo ho poslal?
Můžu vám pomoct to zjistit, ale osobně se do toho nezapletu.
Jsi zbabělec, Tome.
Neopovažuj se mu říkat zbabělec.
Víš, že mu tak říkali ti puberťáci.
To je kruté, Valerie, a ty to víš.
Chtějí mě ve všech těch výborech a klubech.
Víte, co dělám místo toho?
Pozoruju ptáky.
To dělám.
Musí být skvělé být venku.
Ty pozoruješ ptáky. Je směšný.
Není směšnější než ty se svými filmy, žiletkami, šálky,
s těmi svými strašnými věcmi. Valerie, jsou šílené.
Pardon.
Říkal jste, že nám můžete pomoct
najít toho, kdo s ním cestoval do Evropy. Kdo by to věděl?
Gil Dillenbeck. Znáte ho?
Celá země ho zná.
Má nejvíc vyznamenání v historii námořnictva.
- Jo. - To má.
Dillenbeck byl Meekinsův přítel. Oba byli generálové.
Já jsem v armádě nebyl.
Řídil jsem rodinnou textilku.
Dillenbeck vám řekne, s kým Meekins cestoval.
Nikomu jinému bych nevěřil.
A sám tyhle informace nemám.
- Dobře. Dvakrát jsme se s ním setkali. - Jo.
Fotili jsme se s ním v Belgii
- a v D. C. - Pak na protestu veteránů
- v létě 1932. - Přesně.
- Máme ty fotografie, pane Vozi. - Ano.
Pečlivě si vybírá, s kým bude mluvit.
Jestli jste se setkali a uznává vás jako vojáky,
máte mnohem větší šanci než já.
Ano, nedůvěřuje lidem s prostředky.
Jestli se setkáte, dejte vědět. Ráda bych mu potřásla rukou.
Libby Dillenbecka viděla v týdeníku a zamilovala se do něj.
- Nebuď směšná, Valerie. - Pořád jsi o tom mluvila.
Je to zajímavý muž.
- A ten týdeník se mi líbil. - Ano, to je.
- Nepouštěj to, Tome. - Měli bychom si to pustit.
Valerie...
Gil Dillenbeck je patrně jediná naděje,
že se z toho tví přátelé dostanou.
Chcete ten týdeník vidět?
Dobře.
VETERÁNI BONUSOVÉ ARMÁDY! Kompenzace z Velké války nevyplaceny.
Veteráni, kteří loni pochodovali kvůli kompenzacím,
zůstávají stále pod vedením generála Dillenbecka.
Veteránům nebyly kompenzace vyplaceny,
přestože je jejich mluvčím statečný generál.
Generálmajor hovoří k veteránům.
Strašně mě to zlobí.
Lidé o vás mluví jako o tulácích.
"Tuláci! Jste tuláci."
Jak se ti lidé opovažují? Kdo jsou?
Jste vojáci.
Obětovali jste své životy, své údy.
Trpěli jste pro svou vlast.
Vláda je vyhnala z hlavního města.
Veteráni své odškodné nedostali.
Kdo tolik krvácel pro tuhle zem
a za její práva a ústavu,
když ne vy?
Tome, tím jsi to zničil.
Promiň, drahá, nahradím to.
Libbyin drahocenný týdeník.
Tam jsme byli. Fotili jsme se s ním.
Takový fešák. Silný muž.
Je to charakterní muž.
Tom má také skvělou povahu. A ano,
dává přednost ptákům před politikou. Dává to ale smysl.
Říkala jsi, že se vrátíš.
Proč? Abys mě mohl opustit?
Nevěděl jsem, jestli opouštím románek,
nebo jestli jsi ke mně něco cítila, Valerie.
Na nikoho jiného jsem si nikdy nemyslela.
Co ty?
Ne.
Vážně?
Ano.
A jak ses "styděla"? Co jsi tím myslela?
Bylo ti trapné mě kontaktovat?
Abys mě takhle viděl. Taková jsem v Amsterdamu nebyla.
A proč, proč? V téhle zemi nemůžeme být spolu.
Vidíte tu zahradu?
Trávím v ní každý den aspoň hodinu.
To je skvělé.
Když vidím dlaskovce růžovoprsého
nebo strnadce zimního,
připomíná mi to Boží zemi.
Jo, ty ptáky neznám.
Jistý muž z Anglie
porušil všechna svatá pravidla pozorování ptáků,
když z 24 hnízd téměř vyhynulých ptáků
vzal 24 vajec.
Vše pro sobeckou glorifikaci,
aby se jeho jméno dostalo do knihy o ptácích. Kvůli bezcennému objevu.
A to je podle mě typ člověka, který by mohl
udělat něco strašného Billu Meekinsovi a jeho dceři.
Snažím se vás pochopit, pane. Chcete říct, že ten muž s těmi ptáky,
to s Anglií, hnízdem a tou knihou...
Ten muž zabil Billa Meekinse?
Snažím se vám něco říct.
Takový člověk.
Pořád si nejsem jistý, co tím myslíte.
Doktore Berendsene, vypadáte jako dobrý člověk,
s těmi svými léky a veterány.
Nikdo by vám neměl bránit, je třeba vám pomoci.
- Já jsem ale sám. - Pane...
Nic jsme neudělali a policie to musí vědět.
Možná Dillenbeck.
- Zítra? - Zítra?
Můžeš přijít zítra? Dům bude prázdný.
Budou v jiném domě na Libbyině přednášce o kultuře.
Pst!
Jaké "pst"? Co to tady děláte?
Já jsem diskutoval o zločinech ptačí společnosti v Anglii.
Tvůj bratr je trochu praštěný.
Burte, určitě jde o víc než o Meekinse a jeho dceru.
A teď už ani nevěřím svým lékům.
Musíme sehnat Dillenbecka. To je celé.
Super. Vezměte mě s sebou.
- Valerie... - Můžu jít. Můžu pomoct.
- Může, to je pravda. - Burte...
My tři jsme byli nerozluční.
Dělali jsme věci, dotahovali je, a hlavně jsme žili.
- Harolde? - Musím odsud pryč.
- Prosím! - Má pravdu.
- Burte, může nám pomoct. - Můžu pomoct.
Valerie?
Co to děláš? Je čas vyprovodit tvé přátele.
Přijde doktor Malin.
Díky, že jste přišli. Omlouvám se za potíže.
Děkujeme. Bylo to velmi užitečné.
Moc se na to těším.
Pozdravujte od mě Carltona.
Děkuji. Uvidíme se brzy.
Valerie?
Doktor Malin ti přinese ty léky, co jsi chtěla.
Vy jste doktor Malin?
Ano, to jsem já.
Jsem lékař. Mohl bych se zeptat
na váš profesionální názor? Co je jí?
Dědičná nervová porucha.
Ovlivňuje její krevní tlak, rovnováhu, nervy a pohyby.
Ne, to dřív neměla, doktore.
S věkem se to zhoršuje.
- Děkuju. - Děkujeme, doktore.
Panebože.
Nemůžu uvěřit, že jsme viděli Valerii.
- Hned zítra... - Vypadá skvěle.
- Hned zítra... - Taková smůla, že je nemocná.
...zajdeme za Dillenbeckem a snad se k němu dostaneme.
Dillenbeck řekl ne, Burte.
Řekl ne? Jak to myslíš, že řekl ne? Mluvilas s ním?
Mluvila jsem s jeho ženou. Odmítla. Mají moc návštěv.
Musíme to zkoušet dál.
Poslalas ty fotografie z našeho setkání?
Ne, protože je musíte přinést sami.
Dobře, kde je Harold? Měl mě vzít k Dillenbeckovi.
- Už dávno tu měl být. - Já nevím.
Ale je tu policie a chce s tebou mluvit.
Jasně. Všechno najednou.
A taky je tu Irma St. Clairová.
Bože! Dobře.
Teď ne. Teď ne.
- Víš jistě, že je to bezpečné, Valerie? - Je to bezpečné.
Jsou v druhém domě. Budou tam celý den.
Pamatuješ?
Vypadáš skvěle.
To jsi ty.
- Amsterdam. - Řekni "Amsterdam".
Amsterdam.
- Tenhle prášek bude lepší. - Jistě.
Morty, je to na bolest a na nervy.
Detektive Getweilere, jdete si pro léky.
- Pomůžu vám. Ukažte. - Ta kyčel mě zničí.
Ne, ne, ne. Ukažte. Dejte mi to.
Ta kyčel mě zničí.
A je to.
- Hrozně to bolí. - Prosím, prosím, prosím.
Příště to nechte na mně. Od čeho jsou přátelé?
Myslím, že žádné příště už nebude. Poslouchejte.
Možná zavřeme vaši ordinaci.
Leme, zavřete ordinaci?
Ano, zavřeme vaši ordinaci.
Potřebujeme skutečné důkazy.
Detektive Hiltzi, vy to nechápete.
Já a Lem, tohle a tamhle.
- Řekni mu to, Leme. - Přesně, máme v sobě šrapnel,
v mozku. Představte si to.
Máte ploché nohy.
Nemohl jste narukovat. Chápeme to.
- Pořád jste naši hlavní podezřelí. - Proč?
Proč? Víte, že jsme to neudělali.
Podle všech jste to udělali.
Všichni to říkají? Všichni... Byl tam muž.
- Jo. - Ten to udělal.
Můj kapitán potřebuje vědět, proč jste provedli
tu utajenou pitvu otce.
Nebylo na tom nic utajovaného.
Liz Meekinsová si ji objednala. Bylo to legální.
Harold to může dosvědčit.
Podívejme se na výsledky.
Ano, přinesu vám to
- od Irmy St. Clairové. - Promiňte, doktore.
Slyšel jsem, že v zámoří mají léky na sílu.
Máte tady něco na sílu?
- Co? - Na moc.
Můžu zajít pro pitevní zprávu
- k Irmě St. Clairové... - Hiltzi, počkejte.
...jedné z nejlepších pitevních sester.
Ano, díky.
Optimismus.
Podle všeho jsme oba prožili zvláštní dobu
od chvíle, co jsme se viděli.
Co se stalo? Proč máš kabát přes ruku?
To jsem ti chtěla říct.
Zapisovala jsem výsledky pitvy, když takový chlap
- s rudým obličejem... - Proboha.
- ...a s dalším mužem... - Co se stalo?
Srazili mě, zlomili mi zápěstí
a vzali mi výsledky pitvy. Vzali všechno.
- Nebylo to ale... - To je fušeřina.
- Já vím. - Je to zkroucené.
Musí se to předělat, jinak to bude špatné.
- Můžu? Vezmu ti kabát. - Můžu si sednout?
Jsi v pořádku?
Ne, to není dobrá práce.
To je ono. Ještě dva.
Jednou jsi mi vyprávěla, že se ti líbila španělská písnička...
- Co? - ...nebo to byla klasika?
Klasika...
To je ono. To je ono.
A je to. Už je to.
Už je to hotové.
- V pořádku? - Ano.
A je to. Budeme potřebovat šátek.
- Musí se to podepřít. - Ano.
Je mi moc líto, že ses k tomu připletla.
Jsem pitevní asistentka. Připletu se k lecčemu.
A taky jsem se dostala blíž k tobě...
Čekají na nás.
Tak ať čekají.
Proč tam pouští hudbu?
Má rád hudbu. Nevím, proč ji pouští teď.
Líbí se ti ta hudba?
Mně? Nevím.
Beatrice.
Co tady děláš?
Kdo je ta žena?
To je Irma. Pracujeme spolu.
Je to pitevní asistentka.
To mi neříkej.
Pojď domů.
Vzepřu se své rodině, abychom byli spolu.
Opravdu?
Proč jsi zrovna teď tady? Nikdy sem nechodíš.
Protože Shirley je na mé straně a volá mi, když mám manžela chránit.
Můj otec má dohled nad tvou lékařskou licencí. To víš.
Přemluvíš rodiče, aby byli ve výboru
slavnosti pro veterány, abychom získali úctu a důstojnost?
Řekni rodičům, že se na tom podílí Tom Voze.
Jistě. Ale jak ho přemluvíš? Toho nezískáš.
Už jsem se s ním setkal.
Seznámila jsem vás.
Neseznámilas nás. Řekla jsi nám o něm
a my jsme se s ním s Haroldem sešli.
Promiň, Burte.
Měl bys pomyslet na to, kdo jsi
a kým se chceš stát.
Shirley. To nepomáhá.
Potřebujeme šátek.
Kde je pitevní zpráva?
Někdo ji ukradl, Leme, nejspíš ten muž,
- co srazil Liz Meekinsovou. - Šátek už mám.
- Můžu vám dát popis. Byl... - Jako že ji ukradli?
Ano, ukradli.
A co výsledky?
Výsledky vám říct můžu, pamatuju si to.
Našla jsem v žaludku rtuť, luminol a prášky na spaní,
a to ve velkém množství.
Myslím, že je dostával týden před smrtí.
Minulý týden, tudíž asi na lodi.
Takže pro kapitána nic nemáme, že?
Právě vám dala důkaz.
Dám vám čestné prohlášení. Dělám to pořád.
Mám smlouvu s městem.
Co vy na to?
- Děláme... - Mám diplom.
Děláme za vás vaši práci.
Co ta mrtvá dcera? Dejte ho do vězení.
- Já se o to postarám. - Leme...
- Co je to za příšerný servis? - Nesahejte na to.
- To je umění. - To je příšerný.
- Je to umění. - Ne, není.
Umění je krásné, inspirativní.
Jako tohle.
- Jako tohle? - Ano.
Proč jste z hezkého čajového servisu
udělal nástroj násilí?
- Dobrá otázka. - To nedává smysl.
Možná je to otázka století, Leme.
- Moc nad tím nepřemýšlej. Leme. - Burte.
Leme, a co kamarádství?
Byli jsme v Argonu. Žijme.
Nová pilulka, nezapomeň.
- Mám to u tebe. - Dobře.
Ale ty mi taky dlužíš.
Chci Haroldovu smlouvu s Liz Meekinsovou.
Jo.
Pravda je možná.
A možná že i láska
je možná.
A ten prášek zabírá.
Pravda? Láska? Co?
Harold má auto. Já mám jen jedno oko.
- Nemůžu řídit. - Najdeme je.
Je to dobrý.
Proboha.
To zní skvěle. Larry.
- Není to zrušené, ne? - Není to zrušené, ne?
- Rozhodně ne. - Díky.
Není nad setkání, a budeš zpívat.
Předvedeme se!
- Dávej na sebe pozor. - Ty taky.
Miltone!
Harold měl přijít do mé ordinace už před pár hodinami.
Jsi v pořádku? Nevypadáš dobře.
Všechno se to zkomplikovalo, co?
Dědeček střelil chlapa do obličeje.
A jeho střelili do obličeje.
Různý případy, nebyl to stejnej týpek.
A všechno se vyřešilo.
- Dobře. - Pojďme.
Doktore Burte, mám skřípnutý nerv.
Ne, ještě nevím, co s tím.
Budeme tam. Dobře.
Kde jste byli? Umírám strachy.
Byli jsme se projet a zjistili spoustu věcí.
Neměli jste se projíždět,
když jsme měli jít ke Gilu Dillenbeckovi.
A policie čeká na ta lejstra, cos jim slíbil.
Tobě dal někdo facku? Máš červenou tvář.
Spadl jsem, dostal facku... Carlton mě praštil.
Jo, u toho jsem byla.
Taky jsme to schytali.
Dostali jsme se do maléru.
Teď ne. V autě.
Miltone, odnes to detektivu Getweilerovi.
To je pracovní smlouva od Liz Meekinsové.
Neříkal jsem, že z bělocha v bedně koukají obrovský potíže?
K tomu se přidala bílá žena
pod autem.
Kam míříš, Miltone?
Radši bych stál před soudem za vraždu pěti bělochů
než jedné bílé ženy.
Protože to může vést k jednomu nebo více černochům v bedně.
Pojďme, prosím vás.
Měli jsme k Dillenbeckovi vyrazit už dávno.
Je to naše jediná naděje, že se z toho dostaneme.
Proč zastavujeme tady?
Tohle není Bucks County. Ještě jsme ve městě.
Zastavíme se na skok ve Waldorfu.
- Dillenbeck je ve Waldorfu? - Nejdeme tam za ním.
Jak to myslíš? Co tu děláme? Harolde, Valerie!
Neuvěřitelný!
Vítejte v hotelu Waldorf Astoria, pane.
- Jak dlouho... - Nebudeme ve Waldorfu bydlet.
Dneska jsme měli v plánu jen jedno.
Zkusit promluvit s Dillenbeckem.
- A dostat se na slavnost... - To je moje...
- ...důstojně a... - ...minulost, jak jsme ji viděli.
A připravili mě o klid, Burte.
Nejdřív musíme zjistit, co se děje.
- A co se děje? - Nevím, ale zjistíme to.
- Dej mi klíčky. - To ne.
Nebudeš řídit.
S jedním okem nemůžeš řídit.
Harolde, to není rozumné.
Aspoň mi řekněte, za kým jdeme.
Za Paulem Canterburym.
Za Paulem Canterburym?
- Jo, jo. - Co dělá skleněný oči?
Z Amsterdamu. Ten filantrop.
Pořád s nimi mluví, Burte.
- Ahoj, Paule. - Valerie, jak se vede?
Zdravím vás. Harolde...
Paul Canterbury.
Berendsene, jak se máte?
Tmavě zelenohnědá.
Balení po šesti.
To je od vás milé. Díky.
Je čas na svačinu.
Nedáte si se mnou klaret?
Nejlepší je mít v jedné ruce sklenku a v druhé čaj.
Jsme v prekérní situaci, Paule. Díky, že ses s námi sešel.
Valerie, jsme připraveni
udělat jako gentlemani cokoli.
Vy hulváte!
Podvodníku! Je mi z vás zle!
Historie mi dá za pravdu.
To určitě!
Omlouvám se.
To nic. Pití je na mě. Doslova.
Dobrý den. Tudy, prosím.
Nikdy
Henry Norcross. Američan.
Federální zaměstnanec,
o kterém nemusí mluvit, jinak by tu nebyli.
Jak to celé souvisí
se "sklářským podnikem" v Anglii
a s financemi ve Washingtonu?
Překrývá se to. Spousta věcí se překrývá.
Celý svět se překrývá
nejzrádnějším způsobem.
A zdravím, Burte, Harolde, Valerie.
- Ahoj, Henry. - Vypadáte dobře.
Taky vás rád vidím, tentokrát se setkáváme
na správné straně historie.
Paule, vidím, že ti právě někdo vylil sklenku do obličeje
- vedle v jídelně. - Ano.
Stará obchodní záležitost z Anglie.
Ne, ne, ne. To je jako by někdo polil mě.
Pověz mi o tom. Pak přejdeme k nové záležitosti.
To byl někdo z Britského ornitologického spolku.
- Jeden z těch parchantů, co? - Jo.
Cože?
Slyšel jsem příběh o zločinu
v ptačí společnosti v Anglii.
A zajímalo by mě, jestli je ten příběh o vás.
Náš objev rozhodně nebyl triviální.
Dokázali jsme, že kukačce schází možnosti, zdvořilost
- a charakter pro stavbu hnízda. - Páni.
Proč je to podstatné
nebo proč to kohokoli zajímá?
Dokazuje to, že kukačka je parazitický pták.
Klidně převeze ptáky, kteří hnízda staví.
Kukačka zničí hostitelova vajíčka a pak zničí samotné hnízdo.
Berendsene, kukačce je to úplně fuk.
Je to důležité svědectví o parazitickém destruktivním chování přírody,
- včetně lidí. - Tak.
To je zvlášť pravdivé po tom, co jsme dnes viděli.
Burte, to je příběh o tom, co se stalo nám.
Snažili jsme se ti to říct.
A myslím, že by to měli slyšet i Paul a Henry.
Dneska jsme se dostali na velmi divnou kliniku
a zjistili tohle.
Tyhle symboly byly všude.
Viděli jste to někdy?
Výbor pěti.
Šel jsem k Valerii, jak jsme se dohodli,
ale pak jsme si všimli, že nás někdo sleduje.
Někdo nás sledoval přes závěsy.
To je ten muž, co srazil Liz Meekinsovou.
Asi ho čekání nudilo, tak se měl k odchodu
a my se rozhodli ho sledovat. Zavedl nás do Rockland County.
Do neoznačené cihlové budovy.
Mysleli, že jdeme na proceduru.
Na sterilizaci.
Klinika nucené sterilizace.
Pak jsem uviděl toho muže.
Muže s rudým obličejem, co srazil Liz Meekinsovou.
Podíval se na mě a řekl...
Tohle může ukončit vaši méněcennost.
Podstoupíte ten zákrok.
Ani hnout!
Kruci!
Zavolejte někdo kapitána!
- Pojď. - Zastavte je!
- Pomoc! - Zavolejte kapitána!
SPOLEČNOST VELKÉHO NÁRODA
Když Valeriina zbraň vystřelila,
zasáhla sklenici, my utekli
- a vrátili se do města. - Bože.
Jsem rád, že jste v pořádku.
Ale jestli jste toho rudého zabijáka neidentifikovali,
pak nám to nijak nepomůže.
Co to říkáš, Burte? Všechno souvisí se vším.
Co se dnes stalo, musí...
- Jak? - Začalo to u mě.
Řekl jsem svým přátelům v texaském Longview,
aby nechodili na tu děsnou kliniku,
podobnou té dnešní.
Dav. Pronásledoval mě dav bělochů. Vyhrožovali, chtěli mě zabít.
Nepovedlo se jim to. Vůbec.
Odjel jsem z Longview, nedíval jsem se zpátky.
Nejde o tebe a Texas, ani o dnešek v Rocklandu.
Jistá organizace chce tohle provádět na celém světě.
Co to znamená?
Existuje jistá politická klika navázaná na další v Německu.
Podporují tyhle kliniky
a chtějí ovládnout svět.
Ovládnout svět?
Přesně tak.
Kdo je v té kabale?
Možná že "kdo"
je špatně položená otázka. Namísto proč.
Jděte za Dillenbeckem.
Zeptejte se, proč jeho kamarád generál Meekins zemřel.
Dillenbeck šel po této kabale
a chtěl zjistit, co jsou zač, jaký mají plán.
Výbor pěti.
Organizace nazvaná Der Fünf.
Výbor pěti. Zjistit, co jsou zač.
Výbor pěti.
- Jo. - Jo.
Bylo by skvělé, kdyby Dillenbeck promluvil na vaší sešlosti.
Zdá se, že vaše událost bude ještě důležitější, Berendsene.
Jestli k projevu Dillenbecka přemluvíte,
může to přilákat více vlivných členů kabaly.
Jo, všechno to platí pouliční zabiják nebo někdo výš postavený.
Počkat, počkat...
Ne, nechci, aby moji sešlost...
Haroldovu a moji sešlost
kdokoli takhle zneužil.
Zneužil? Ne.
Ber to jako ochranu toho, co miluješ.
Dobře?
V Amsterdamu jsme vám říkali, že se objevíme, a to je teď.
A jste tady.
Už jsme skončili?
Nebo chcete mluvit zase o ptácích?
Víte, spousta lidi předpokládá, že jde
o poklid nebo komunikaci s přírodou.
Mě ale pozorování ptáků fascinuje,
protože tě to nutí rozhodnout se,
co máš vlastně před očima.
Zdokonaluji se v umění rozlišování.
A chci, abyste mi věřili,
že podle mě je teď čas zakročit.
Když přemluvíme Gila Dillenbecka, aby promluvil na tom večeru,
stane se magnetem, který vytáhne ze dřeva všechny hřebíky
a tenhle proradný dům
půjde k zemi. Co na to říkáte, Burte? Prosím.
Burte, zkuste to, prosím.
Nerada říkám: "Já to říkala," ale zdá se,
že to bude větší, než jsme mysleli.
Jo.
Jestli tu slavnost využije Paul...
- Jsi v pohodě? - V pohodě?
Přichází to a odchází.
Jo?
Je ti dobře, pak z ničeho nic
přijde závrať, je ti na omdlení.
Přijde to a odejde.
Nejdřív mi řekli, že mám epilepsii.
Nikdy jsem neměla záchvat, ale prý je to epilepsie.
A záchvaty dřív nebo později přijdou.
Ale dá se tomu předejít, když budu brát léky.
Tak jsem to udělala.
Objevily se jiné symptomy,
a tak říkali: "Je to dědičné. Po matce."
Dali mi nové léky a já je brala.
Trvá to už roky,
skoro nechodím z domu
a připadám si jako pacient. Nemůžu žít,
a tak o tom přemýšlím.
- Jsi v pohodě? - Jo... Nesahej na mě.
Je to dobrý, jen potřebuju...
Jen si potřebuju odpočinout.
- Proboha. Dobrý? - Hergot.
- Valerie... - Jo.
Jsem v pohodě.
Schody zvládám. Na schodech nemám závrať.
Nemám závrať. V pohodě. Klidně poběžím.
- Proboha! Valerie! - Valerie!
- Seberte tu opilou a jděte. - Známe generála.
- Máme fotografie. - Nic mi není.
Nechci žádné fotografie.
- Odejděte. - Jsem lékař.
- Odejděte. - A veterán.
Díky.
Vy budete potřebovat doktora!
- Dýchej. - Zavolám policii.
- Jen pár minut. - Dost!
- Váš manžel... - Ne.
Musím si na ty symptomy
- zvyknout. - Je to...
- Nemám z toho deprese. - ...šance očistit naše jména.
Chce to změnu léků a doktora.
Kruci. Byla jsem v pohodě.
Možná bych měl odejít.
Jak to myslíš?
I když vyřešíme Meekinse,
z nás tří půjdu do vězení já.
- Systém je takový. - Harolde.
Od začátku jsem říkal, že je to špatný nápad.
Milton říkal, že je to špatný nápad,
ale ona musela nechat najmout nás.
"Ona?" "Ona musela...?"
"Ona" vás taky dostala z vězení, nezapomínejte.
Teď se ke mně neobrátíte zády.
Ty jsi porušil pakt, pamatuješ?
Já jsem porušil pakt? Kdy?
Říkali jsme ti, ať neodcházíš.
Vy jste aspoň našli lásku, i když vám není souzená.
Já nikdy neměl to štěstí poznat, jaké to je.
A to je velké utrpení, nikomu to nepřeju.
Kéž bych ji nikdy nenašla.
Protože to tak strašně bolí.
Počkejte!
Generál se s vámi chce setkat.
Nezbabrejte to.
- Seberte se. - Jdeme.
Podpírej mě.
- Za to nedorozumění se omlouvám. - To nic.
Chodí sem tolik divných lidí.
- Jistě. - Lidí, co tu nechceme.
- Nezlobte se. - Díky.
Nejsem opilá.
Mladá dámo, jste v pořádku? Není vám něco?
Trochu se mi točí hlava a taky...
- se snažím změnit léky. - To znám.
Taky se mi kdysi točila hlava... Nabídla bych vám sklenku,
- ale nemáme doma alkohol. - To nevadí.
Klobouky a kabáty můžete nechat tady.
- Půjdeme nahoru. - Nepředběhli jsme tady pána?
Pan Maguire chodí každý měsíc probírat něco,
na co můj muž nemůže dát jasnou odpověď.
Je to tak, pane Maguire?
Co já o tom vím?
Jen se snažím udělat bujabézu,
protože manžel ji jednou ve Francii měl.
Generále? Je tu návštěva.
Říkáte manželovi "generál"?
Jen ve všední dny.
A jak mu říkáte o víkendu?
To je velice osobní otázka.
- Nemáš způsoby? - Kvůli mě nás nevyhodí.
- Nemyslel jsem to zle. - Jsi nervózní?
Většinou si ze všech utahuje. Proto ji miluju.
Je to pro nás čest, pane.
Rozhodl jste se s námi setkat kvůli té fotografii?
Jak si můžu být jistý, že na té fotografii jste vy?
Ano, pane.
Jistě. Já jsem doktor. Ona je sestra a on je právník.
Poznali jsme se v Belgii,
kde, jestli si vzpomínáte, jsme se setkali i s vámi.
A pak ve Washingtonu loni v létě, na demonstraci za odškodné.
Řeknu vám, na co si vzpomínám naprosto přesně.
Udělali jste něco...
Myslím, že jste zpívali.
- Co, pane? - To si musíte vzpomenout vy.
Viděl jsem tisíce lidí. S vámi jsem se setkal dvakrát.
Tak byste si tu píseň měli pamatovat.
Zazpívejte mi ji, a budu vědět, že jste to vy.
Zazpívejte mi.
To není ono.
Bylo to francouzsky?
Poznám to, až to uslyším.
Jo. To bylo ono.
Určitě.
Vymysleli jsme si to. Nemá to dávat smysl.
Je to nesmyslná písnička.
Ale dělá nám dobře.
- A vy jste doktor? - Ano, pane.
Během jednoho dne jste evakuoval 4 000 mužů.
Jste slavný.
Jiný doktor.
Tamto byl ten společenský člověk ze San Franciska.
To se mi děje pořád.
To nejste vy?
Ale s Burtem jsme evakuovali pár tisíc mužů, pane.
A vy, pane, jste ubodal svým nožem 30 Němců
a říkali vám "Černá smrt"?
Ne, pane, Černá smrt byl Henry Johnson. Ale já jich sejmul 12,
pak mě dostali.
Taky jsem zachránila spoustu životů.
- Vážně? - Ano.
Na to musíme být pyšní.
Škoda že jste museli nosit ty francouzské uniformy.
Měli jste mít uniformu své země.
Svatá slova, pane. Díky.
Takže, generále...
Bill Meekins.
Bill Meekins byl můj přítel
a je tragédie, co se stalo jemu a jeho dceři.
A je ostuda, že se tím nezabývají.
- My ano. - Vskutku.
Zesnulá Elizabeth Meekinsová nás najala.
Opravdu? Proč?
Podle ní její otec nezemřel přirozenou smrtí.
Na cestě z Evropy.
Naposledy jsem se svým přítelem mluvil, když byl v Římě.
Volal mi z hotelu.
Mluvil o něčem strašném, co viděl.
Velmi ho to znepokojilo.
Proto Bill zemřel.
Viděli jste toho muže dole?
Každých pár týdnů
přijde a přinese... Viděli jste tu tašku?
Nabízí mi tašku peněz.
Za co?
Abych pronesl projev.
Neřekne, od koho to je. Zeptám se.
"Od koho to je?" A on mi neodpoví.
Platí vás, abyste byl jejich hlásná trouba.
Přesně tak.
A vědí, že veteráni půjdou za vámi.
Výbor pěti.
Někdo chystá něco temného a úkladného.
Pojďte sem.
Ať promluví na slavnosti.
Tlač na něj, jak to Henry říkal.
Pane, jestli za vámi ti muži chodí
a chcete vědět, kdo za tím stojí,
proč se do toho nepustit
a nepřivést je na naši slavnost?
Třeba sami přijdou.
Maguire, proč sem každý měsíc chodíte?
Generále, nesmím o tom mluvit před dalšími lidmi.
Proč? Říkáte, že není co skrývat.
A je to pro dobrý účel.
Jistě, pane, ale každý by to nepochopil.
A já nechápu, koho zastupujete.
Můžete mi to říct?
Nejsem oprávněn vám říct, koho zastupuju, pane.
Jsou to ale velmi důležití lidé
a mají velmi důležitou organizaci,
která vše změní k lepšímu.
Cílem je, jak jsem vám řekl,
vést tento národ řádně v době ekonomické krize.
V Bílém domě sedí mrzák.
Roosevelt je slabý. Rádi bychom mluvili
za veterány a nové vedení.
Od toho jsou volby, Maguire.
Nevěříte snad Ústavě?
Samozřejmě, ale cítíme, že nyní jsou naléhavě nutné činy.
Činy vysloužilého generála před volbami?
Chcete, abych byl diktátor?
To chtějí vaši velcí sponzoři?
Diktátor? Ne, není třeba to tak nazývat.
Dobrá, kancléř? Zní to lépe?
Stále se tím porušuje Ústava.
Udělali to s veterány v Německu a v Itálii.
Velmi úspěšně.
18 tisíc, pane, od Výboru pěti.
- Výbor za čistý dolar. - Od koho?
Od Výboru pěti?
Od Výboru za čistý dolar.
Národ potřebuje vaše vedení.
Chápete, kam mířím, pane?
Pane Maguire,
rozmyslel jsem si to. Rozhodl jsem se pronést projev.
To je velmi vzrušující.
Vyberu si událost. Nejlépe bych se cítil
před veterány, které znal Bill Meekins,
z pluku, který vytvořil. Promluvím na jejich setkání.
- Jistě, ale... - Protože chci vidět
lidi, kteří dali peníze do té tašky.
Chci se jim podívat do očí a potřást si s nimi rukou.
Jelikož jsme nyní partneři, mohu zaručit,
že se setkáte se ctihodnými pány z Výboru za čistý dolar.
Setkají se s vámi osobně,
i když možná budeme v privátní místnosti.
- Dobře. - Děkuji.
To je nádhera. To je ten projev.
- Pane Maguire, tu tašku si nechte. - Ano, pane.
Takže mi stále neřeknete,
kdo to je.
Je to tak?
Na slavnosti, pane.
Když mi někdo nabídne peníze
a říká mi, co mám a co nemám říkat,
velmi pravděpodobně zabil Billa Meekinse a jeho dceru.
A stojí za tím vším.
A tak se dva vojáci a sestra
ocitli v jednom spolku
se skvělým vyznamenaným generálem Dillenbeckem.
Generále, měl byste si promluvit s bratrem Valerie, Tomem Vozem.
Výrobní sál 7, prosím.
Výrobní sál 7, potřebujeme mechanika.
To jsem nikdy neviděl.
Možná je to moderní umění.
Chtěl bych se na to jít podívat.
Zkusil bych to znovu v Amsterdamu.
Vážně?
Ano.
Doufejme, že to dobře dopadne.
Pane Voze.
- Burte. - Můžu vám říkat Tome?
- Jistě. - Paní Vozeová.
Rád bych vám představil generála Dillenbecka.
Generále.
Generále Dillenbecku, velmi ráda vás poznávám.
Myslím, že jste muž nesmírně čestný a silný a tak...
A tak...
Vskutku důstojný a nádherný
a opravdu věřím všemu, co říkáte.
Libby...
Tak...
Silný...
Je velmi rozrušená.
Velice rozrušená. Nepřiměřeně rozrušená.
Byl jste někdy živě v rádiu?
Na slavnosti? Ne.
Umíte si to představit?
Pomyslete
na své přátele veterány v Michiganu nebo Illinois,
jak sedí doma,
poslouchají rádio a slyší vaše písně, Burte.
- Páni. - A váš projev, generále.
Projev, co mi dal Maguire?
Ne. Ne, ne. Váš projev.
Řeč, kterou chcete pronést.
Nevím, kdo je Maguire.
Chci ale, abyste promluvil od srdce a obhájil Billa Meekinse.
A všechny
- opuštěné veterány, které nikdo neslyší. - Ano.
Jste vůdce. A všichni ti zkorumpovaní lidé,
ať už udělali Billu Meekinsovi cokoli, se projeví sami.
Pronesu projev po svém. Chci říct pravdu.
Trik byl v tom, aby si Výbor pěti a Maguire mysleli,
že generál pronese jejich projev
podporující nové vedení v Bílém domě. Ihned. Bez voleb.
Obalamutit veterány, aby to podpořili.
A Tom, jak bylo slíbeno,
nás zachránil před policií,
která k našemu velkému překvapení byla zajedno s námi
a společně s námi to chtěla zastavit.
A všichni jsme podporovali generála.
Udělal ze sebe návnadu.
Newyorští veteráni SLAVNOSTNÍ SETKÁNÍ
Dobrý večer, Ameriko.
Hlásí se vám Wilkin Hartsdale
živě z každoročního Slavnostního setkání veteránů.
Paule, Henry. Je tady. Chce se na něco zeptat.
Norcrossi, Canterbury.
Nikdy jsem neviděl
tak obrovský obraz George Washingtona.
Položím vám jednoduchou otázku. Na čí straně jste?
Na vaší, samozřejmě.
Stejný Bůh, jiný kostel.
Stejná dáma, jiné šaty. Jsme na stejné straně.
Udělejte pro mě něco. Vysvětlete mi to přesně,
protože se chystám udělat něco, co mě může stát život.
Trik toho celého je počkat
až do poslední vteřiny
a pak odhalit tolik zločinnosti, kolik jsme schopni pobrat.
Na můj účet?
- Ne, pane. - Ne, to ne.
- Ne na váš účet. - Ne, pane.
Dnes je tu spousta lidí, na nichž mi záleží.
Důvěřujte našim schopnostem rozlišovat.
Ano, kukačka je v hnízdě a brzy se chytí.
Kukačka?
Nechte nás užít si slavnostní večer.
Nechte nás oslavit naše životy.
Dostaňte toho parchanta, co zabil Meekinsovy,
a ty grázly, co chtějí svrhnout naši vládu.
Ano?
Doufám, že tahle parchantština vyjde.
Jinak jsme v prdeli.
Vítejte na 14. slavnostním večeru
pro 369., 42. a 33.
newyorský pluk.
Tento zábavný večer pokračuje
s doktorem Berendsenem, lékařem...
- Vypadá to slibně. - Velice slibně, Henry...
Je dobrej.
- Zpívá trochu níž. - Tak to zkus ty.
Jo! Bravo!
Díky, Wayne Katowski
a Victor Barnes!
Panebože!
Jo, Burte!
- Tady je detektiv Getweiler. - Jo.
Harold. A Dillenbeck je tady.
Jak se jmenujete?
Doktor Berendsen říká,
že hudba je lék pro každičkého z těchto raněných veteránů.
Frede! Larry!
- Jak se jmenujete? - Alfred.
To jsou Vandenheuvelovi?
- Za okamžik bude hudba pokračovat. - Ano.
To je doktor Vandenheuvel se ženou. A tamhle je Beatrice.
Později na programu...
Jsme na tebe velice pyšní.
Páni, to je změna,
během jediného dne. Mám si přinést zpátky holení?
- Ten židovský smysl pro humor. - Otče.
Je čas, aby lékařská rada přehodnotila tvou situaci, synu.
Můžu to zařídit. S radostí.
Slyšel jsi to?
Je to dokonalý večer. Konečně se to děje.
Byla bych šťastná, kdybys nás představil generálu Dillenbeckovi.
Znamenalo by to hodně pro tebe, nebo pro tvou rodinu?
Jsme na Bertrama tak pyšní.
Uspořádal tady hotový převrat.
Tak pyšní.
Setkali jste se už s generálem?
Je to opravdu ten nejúžasnější typ muže. Až jsem se zpotila.
- Hodně. - Kvůli mně se nikdy nezpotila.
Měla bych víc jezdit na služebky.
Chci vám říct, jak skvělý veterán a úžasný doktor je.
Zaslouží si lásku.
Díky, pane.
Ahoj, Burte.
- Ahoj. - Valerie.
Drahoušku, prosím, můžeš přestat natáčet lidi?
Dokumentujeme večer, Libby.
Mohla by to být historická událost.
Ano, ale někteří lidé mají rádi soukromí.
- Vám to nevadí, generále? - Ne.
- Burte? - Měli bychom jít.
- Ano? - Ano. Ano, měli.
Valerie a její domácí filmy.
Je to umění.
Beatrice, zatančíš si se mnou?
Drahoušku.
To je Cornelius Vanderbilt.
- Matko? - Ano, drahoušku?
Matko, to je Cornelius Vanderbilt
a stojí vedle Alice Marbleové. Může vyhrát US Open.
Rodiče se s nimi musí setkat.
Celý život se s ní chtějí setkat.
Počkáš dvě vteřinky, než se vrátíme?
Slyšels, co říkal otec o tvém návratu?
- Není to báječné? - Ne, díky.
Co? Jak to myslíš?
Ne, děkuju.
Co znamená "ne, děkuju"?
Moc dlouho jsem čekal na nesprávnou věc.
Stalo se z toho něco jiného,
než jaké to mohlo být.
Myslím, že by se ti mohlo stát něco strašného.
Strašné je tohle někomu říct,
navíc někomu milovanému.
Matko, to je Cornelius Vanderbilt a Alice Marbleová. Pojďme.
To nic, Burte.
Pořád máš nás.
Díky bohu. Přicházím o lidi nějak rychle.
Nějaký důležitý muž,
se kterým se asi chcete setkat.
- Opravdu? - Ano. Chci se s nimi setkat.
Berendsene, můžeme se setkat s těmi lidmi.
Valerie, při tanci ti to tak slušelo.
Možná bys tu měla s přáteli zůstat.
Tamhle Tom Voze mluví s generálem.
Ano.
Celý život jsem se těm lidem vyhýbal.
Mám stejný pocit, generále.
Třeba jsou tihle z těch lepších.
Generále Dillenbecku,
to je pan Nevins z Nevins Telecommunications.
Pan Belport, Belport Chemicals,
pan Jeffers z Jeffers Newschain.
Zvali jsme pana Tomlinsona, legendárního vynálezce aut,
ale dnes večer nemohl. Je na skvělé akci v Mnichově.
Gile, můžu vám říkat Gil?
Ne, můžete mi říkat generále.
Dává přednost generálovi.
Gile, chápu to. Chápeme to.
Dává přednost generálovi.
Těší mě, Gile. Andrew Nevins. Říkejte mi Andy.
Dobře, budu vám říkat Andy, vy mi říkejte generále.
Jsem tu kvůli smrti svého přítele Billa Meekinse.
To je kdo?
Bill Meekins? Dnes mu vzdáváme čest.
Řídil výměnu dluhopisů.
Jistě. Moc mě mrzí, co se stalo.
- Málem bych zapomněl. - Chudák jeho dcera.
Strašná tragédie.
Rád si s vámi dnes promluvím o obchodních příležitostech v zámoří.
Naše pobočka v Mnichově má skvělý obrat
díky silnému vedení.
Vědí, jak věci dotáhnout.
Připijme si.
Ano, dobře. Jsme tři.
Tome, vy byste mohl být čtvrtý, hrajeme spolu golf.
A kvůli štěstí potřebujeme řádnou pětku. Generále?
Nevstoupíte?
Na generála.
- Na generála. - Na generála.
Na generála.
A pak kdo šel domů za špatným bohem.
Co je více antiamerické než diktatura
vytvořená americkým byznysem?
Existují jisté dvě nemovitosti, generále.
Pro vás nebo rodinu.
Pioneer Point v Marylandu, domovském státě Belfort Chemicals.
Skvělé místo pro vaše veterány.
A další je v East Hamptonu. Rodině by se mohl líbit.
Budu o tom přemýšlet, ale máme se ženou malý dům na Jersey Shore.
Možná vám chybí představivost, generále.
Proto jsme všichni tady.
Nevšímejte si jich, generále. Myslí si, že jim patří svět.
Je čas na váš projev.
Těšíme se na váš projev.
A nyní hvězda 369. pluku, Auggie
a jeho skleničky.
Co je to?
Jedna z největších novinek z Curychu.
Odstraňuje bolest, všechny úzkosti.
Všechny nepotřebné myšlenky, které ti plní hlavu.
Strašně mě bolí záda.
Chlapi jako já si většinou dávají panáka
a morfin, a to vede k závislosti...
Tak to bylo rychlé.
To je něco lepšího. Dodává to energii.
- Necítím žádnou bolest. - Je to dobré, že?
To teda je.
Mají toho víc, Burte.
Chci o tom vědět víc. Chtěl bych tu chemickou sloučeninu.
Když se sejdu se sestrami z Vril Society,
děláme uvolněné seance a tohle používáme jako anténu.
Umožňuje nám to komunikovat s vyšší rasou.
Opravdu, přicházejí z jiné galaxie. Je to fascinující.
A nyní Hinson Brothers!
Chci vám dát přátelskou radu ohledně vašeho projevu.
Prosím, prosím, nedávejte mu přátelskou radu.
Ano? Jakou přátelskou radu?
Dnes vás budou lidé poslouchat v rádiu.
Nikdy nebudete mít větší publikum nadšených posluchačů.
Budou u vás hledat inspiraci.
Vzpomeňte na veterány, kteří za nás krváceli a umírali.
A vzpomeňte na Billa Meekinse
a patřičně ho uctěte.
Když budete improvizovat a ztratíte se
ve spletitosti Meekinsovy smrti,
vrhne to na vás špatný stín, a to nechceme, generále.
Generál se vyjádřil jasně,
že uctí Billa Meekinse a řekne pravdu.
Přesně to mám na mysli. Soustředit se na Meekinsovy vlastnosti.
Jak byl tichý a laskavý.
To chci svým způsobem udělat.
- Co je to? - Sáhněte si.
To je mrož.
Je to tak hebké.
Kvůli tomu zabili mrože?
Ne, pane, sešel stářím. Prožil dlouhý, šťastný život,
protože dělal chytrá rozhodnutí.
Je to příspěvek vaší nadaci.
Já nemám nadaci.
Možná byste ji měl založit. Můžu vám pomoct.
36 tisíc dolarů, generále.
Vy, doktor Berendsen a jeho lékařské inovace.
Co všechno byste dokázali. Musíte si ty peníze vzít.
Jak to myslíte, že musím?
Někdo, ne já,
vaše jméno a fotografii
použije v New York Times a utře tím psovi zadek.
Myslete na všechno, co jste v životě dokázal.
Všechno bude zapomenuto. Smazáno.
Udělají z vás starého pošuka a historie vás pohřbí.
Oni to dokážou. Proneste správný projev.
Jinak z vás udělají mučedníka a svedou to na anarchisty.
Neudělejte stejnou chybu jako Bill Meekins.
Byla to tragická ztráta života.
To byli Hinson Brothers.
Hinson Brothers byli skvělí. Nemám pravdu? Ano!
Hinson Brothers a jejich "Lady of Spain".
Ano, "Lady of Spain". Kdysi jsem ve Španělsku potkal dámu,
a ta ze mě udělala pána bolesti.
Nyní mám, pánové, představit
lékaře našeho pluku,
muže, kterého nazývám přítelem.
Přivítejte, prosím, Burta Berendsena. Pojď, Burte.
Je čas na tvůj projev, Burte. Burte?
Doktor Burt Berendsen.
Jmenuji se Burt Berendsen. Většina z vás mě zná.
Jsem syn mechanika z Elmiry.
Jako děti
jsme svět samozřejmě milovali.
A doufali jsme, že svět miluje nás.
Jak říkává můj přítel Harold:
možná jsem šel domů za špatným bohem.
To o tomhle muži neplatí.
Ten šel vždy za správným Bohem.
Dillenbeck! Dillenbeck!
- Dillenbeck! Dillenbeck! Dillenbeck! - Dillenbeck!
Dillenbeck! Dillenbeck!
Slyšíš ty nácky?
Je to jen chátra.
Kdybyste měli kuráž, vy, co tu pokřikujete německy,
chovali byste se důstojně.
Ano! Generál Dillenbeck!
Bojoval jsem v pěti válkách na třech kontinentech.
Celý život na mě lidé střílejí. Celý život.
Znám strach a umím mu čelit. Ale co opravdu nesnáším,
co opravdu z duše nesnáším,
je krutost.
Byly mi nabídnuty peníze, abych se stal samozvaným vůdcem
veteránů, jako jste vy,
abych se dostal do Bílého domu bez voleb,
jako nějaký poradce, kterého jste si
vyžádali vy.
Titíž lidé chtějí, abych napodobil
jistého evropského vůdce jménem Mussolini.
Domnívají se, že tato země potřebuje vůdce takového typu.
Takového vůdce,
který přejede dítě a nezastaví vůz.
Vůdce, jehož omluva byla:
"Co znamená jeden člověk v záležitostech celého státu?"
Generál Bill Meekins byl v tom autě.
Byl to můj přítel.
Byl to dobrý muž.
Ale když mi ten příběh vyprávěl,
když měl v úmyslu mluvit o něm na tomto pódiu,
stal se z něj jiný člověk, jeho život neměl cenu
pro tento stát.
Byl zabit.
Byl zabit a zneuctěn,
jako i já můžu být zneuctěn a zabit za to, co zde dnes říkám.
Co se z této země stane, když k tomu dojde?
Stal jsem se mariňákem, sloužil jsem Ústavě,
podle které jsme si všichni jako lidé rovni.
Co je ale dobrého na tom, když mocní lidé
dělají výjimky u lidí, kteří jim stojí v cestě?
Někteří lidé s vlivem a mocí
jsou rádi, když běžní občané vzplanou nenávistí,
protože nás to odvede od spravedlnosti a laskavosti.
Nechtějí, abychom o tom moc přemýšleli,
jen aby měli víc, než už měli,
což je obrovské bohatství.
Tohle je vaše země.
Nenechte ty velké muže, aby vám ji vzali.
- Podívej, to je ten muž. - Já jsem syn bankéře.
Jsem republikán.
Kde jsou Paul a Henry?
- Tady ne. - Jsem konzervativní.
A co detektivové? Víš, kde jsou?
Rozhodně ne tady.
Tak to je, když lidé, co mají peníze,
myslí jen na to, jak jich mít víc.
Na nic jiného nemyslí.
A zapomínají, že vy jste byli tam venku
a chránili jste je.
Přišli jste o oko,
nebo jste přišli o život
a vaše rodina musí trpět,
ačkoli
oni byli ti hrdinové, co vás poslali do války.
Kdo na mě střílí, je zbabělec.
Stříleli na mě po celém světě.
Seberte mu tu zbraň!
Nenechám se zastrašit. Nebojím se.
- Jsi v pořádku? - Burte, jsi v pořádku?
Leme, jsem v pohodě.
Sic semper tyrannis!
Dillenbeck je zrádce!
- Zastavte ho. - Tom Voze je skvělý muž!
Tom Voze je skvělý. Máte...
Držte ho.
Hříšný a legální. Zeptejte se Voze.
Přestaňte! Pojďte sem.
Jsem veterán a vlastenec, hlupáci.
Zabil jste Liz Meekinsovou, parchante.
A pokud vím, tak i jejího otce.
Ministerstvo financí! Všichni pryč!
- Jste v pořádku? - To je hrozné.
Nechtěli jsme, aby se stalo tohle.
To je ohavnost.
Budete obviněn. Vy budete obviněn, Tome.
- Ano, vy. - Ne, pane, jste zmatený.
- Nejsem zmatený. - S těmi mými léky
a postřelením
jsou ty oční kapky jediný důvod, proč stojím
a necítím žádnou bolest.
Do háje. Podívejte, co se tady děje.
- Všechno. - ...zbraň od Výboru pěti.
Říkal vám jménem, Tome. Byl pyšný.
- Já toho muže neznám. - Bojovali jsme s ním o život.
Viděli jsme ho srazit Liz Meekinsovou. Je to vrah.
Existuje dost důkazů.
Musím říct, že muž, který střílel na generála
dnes na pódiu, je stejný muž, jako na lodi s Meekinsem
s lístkem zakoupeném vaší nadací.
- Není třeba zvyšovat hlas. - Váš, pane Voze.
- Tome, co se děje? - Z čeho je obviněn?
Obvinění jsou proti vám a vašim hostům.
- Výbor pěti. - Z čeho?
Výbor pěti.
Konspirace a uplácení amerického generála.
Pokus o atentát.
Snaha o svržení americké vlády.
Obchodování s diktátory v Itálii a Německu.
Dvě vraždy, za něž je vaše nadace
zjevně zodpovědná, vražda Meekinse a jeho dcery.
Tome, udělal jste to?
Měl jsem za špatné,
že Meekins zemřel. To byla tragická ztráta života.
Bylo však třeba něco podniknout,
protože nechápal možnost žít nový život.
Nechápal to. Meekins tomu nerozuměl.
- Chápete to? - Dobře, zpomalte.
Tome, prosím řekni, že jsi neměl nic společného s mou léčbou.
Tom ovládal tvého lékaře, Valerie,
stejně jako to dělal u tvé matky.
- Je to pravda? - Trochu.
- Trochu? - Dělal jsem to pro tvé dobro.
- Dával jsi mi jed? - Když tomu chceš tak říkat,
budiž.
Staral jsem se o tebe, o tvé nejlepší zájmy.
Jsi neukázněná, jako dítě.
Poslouchej mě. Jezdíš po celé Evropě
a říkáš, že válka je špatná.
Stýkáš se s černým mužem.
Stýkala se se svobodným mužem,
v Amsterdamu! On za tebe bojoval!
Líbí se ti ty kliniky, Tome?
Jaké kliniky?
Kliniky Výboru pěti.
Víte, o jakých klinikách mluvím.
Nucená sterilizace.
Na to se podíváme.
Viděli jsme tam symbol
- Výboru pěti. - Nelži!
Tomovy názory nebyly překvapivé, ale strašné bylo,
že se to dělo přímo Valerii pod nosem.
Zmátli ji vymyšlenou nemocí.
Goering, Hitlerova pravá ruka,
a Hitler sám.
Většina lidí ještě ani nevěděla, kdo to je.
Tom dokonce Goeringovi zaplatil za sloupek v Jeffersových novinách
o árijské vládě. Ať to bylo cokoli.
Goering píše o nacistické koncepci světa Říká, že Německo si váží bezpečnosti
Tom právě dokončil umělecké tvarování symbolu.
Byl vidět jen shora.
Musíte být opravdu superfanatický věřící,
abyste takhle ostříhal keře.
- Nedívej se na mě tak, Libby. - Drahá.
Všechny velké společnosti se tak tvoří.
Žiješ ve vysněném světě se svými sochami.
Ale to nevadí. Proč ne. Ale svět takhle nefunguje.
Jsem šťastná, že nejsem důležitá a žiju tam, kde je láska a krása.
Umění a láska,
pro to stojí za to žít,
zatímco vy vytváříte obří, gigantickou strašidelnou budoucnost.
Takové plýtvání představivostí.
Udělal jsem toho spoustu pro nás,
pro obnovu Německa.
Chtěl jsem být s nejsilnějšími vůdci světa.
Ale rád půjdu i do války proti nim.
Další válka? To už tu přece bylo.
Chcete mi říct,
že tihle boháči budou diktátory podporovat,
nebo s nimi bojovat?
Nevěří v nic jiného než ve vydělávání peněz.
A proto Meekinse zabili,
protože by něco takového nepodpořil? To je šílené!
A do toho jsme se zapletli.
Ne! Ne, ne, ne!
Tom rychle zahlédl svou nejlepší šanci dostat se ke generálovi.
Když se do toho zapojí někdo jako Gill Dillenbeck,
mohl bych se do toho zapojit já.
Takže někoho potřebuješ? Vždycky potřebuje někoho...
- Valerie, nech toho. - ...kdo mu to připraví.
Chtěl jste ty muže využít a dostat se ke mně.
Ale já jsem použil je a jejich slavnost,
abych vás odhalil a váš plán zastavil aspoň na desetiletí.
Doufejme, že na dvě, na tři.
Odhalení puče proti Rooseveltovi
Zastavili jsme spiknutí.
Fašistický puč odhalen
Je to pravda.
VÝBOR ZA ČISTÝ DOLAR
Výbor pěti
nezískal svého amerického diktátora.
Objevil jsem se před kongresovým výborem,
před nejvyššími zástupci amerického lidu,
abych vylíčil, co vím...
Generál svědčil v Kongresu
a oni souhlasili, že má pravdu.
Co mocní chtějí?
Copak to nikdy nestačí?
Dělají šílené věci.
Proboha! Co je ti?
- Cos to udělala? - Valerie! Cos to udělala?
Co jste to udělala?
Měli jsme všechno, abychom ho obžalovali,
a teď je to v háji!
To je velký problém.
Bravo. Skvěle.
Tome, můj obličej! Zničila mi obličej.
Musela jsem. Jsou příšerní.
Ženská, vy jste se zbláznila?
Říkal jsem, že má problém.
- To bylo hloupé, Valerie. - Můžeš jít do vězení.
Řekni jim pravdu, Harolde.
Jsi v pořádku, Valerie? Třeseš se.
Jsem v pořádku. Jen jsem chtěla střelit Toma a Libby.
Neudělám to. Nebojte.
To je dobré rozhodnutí.
Ano, tím by se všechno zvrtlo. Bylo by po obžalobě.
Je třeba se jim postavit, jako jsme to udělali.
Musíte jít za svou pravdou.
Miluju Harolda.
S ním jsem nejšťastnější na světě.
A s Burtem.
Tak to je. Podívejte.
Tak je třeba se na svět dívat.
Musíte někoho milovat na celý život.
Je to láska versus nenávist.
Miluji svůj život a lidi v něm.
I Beatrice.
A rozhodně neportugalku, svou milovanou Irmu.
Miltona.
Shirley z ordinace a Mortyho.
Tapisérie. Všechno.
I své skleněné oko.
Dillenbeckova psa
a bujabézu, kterou jsme nedostali.
Každý z nás dostane tapisérii, svou vlastní operu.
Tyhle lidi.
Možnost přemýšlet o tom.
Láska nestačí. Musíte hájit laskavost.
Přilnete k lidem a k věcem.
Můžou vám zlomit srdce. Ale to znamená žít.
Korzet, který tak nesnáším, mě zachránil před touhle kulkou.
Ty máš štěstí.
A my tři jsme pomohli
- zastavit strašné spiknutí. - To není možné.
Burt Berendsen, Harold Woodman a Valerie Vozeová.
Jerks, Nevins...
Tom nebude zavřený dlouho. To tihle lidé nikdy nejsou.
Promluvte s mým právníkem. Uvidíme.
Výbor pěti nikdy obviněn nebyl.
Ztratili se, to je jejich.
VLÁDA SE OMLUVILA MUSSOLINIMU
Tom a jeho přátelé pošpinili generála.
Bylo to varování, čeho jsou schopní.
Maguire záhadně zemřel ve věku 37 let.
Věděl příliš mnoho.
Valerie a Harold
už v této zemi nebyli v bezpečí.
Přátelé na celý život jsou na celý život.
Uděláte, co je třeba.
Museli jsme je tu noc dostat na loď.
Woodmane, měl bys...
Díky, Henry. Jsem o krok napřed. Rozhodl jsem se.
Harold jede se mnou.
Ne, ty jedeš se mnou.
Ještě se uvidíme, doktore Berendsene,
protože historie se opakuje.
Sbohem, starý příteli. Uvidíme se v Amsterdamu.
- Ne, do Amsterdamu nejedete. - Co?
Je jen otázka času, kdy vám gestapo vyrazí dveře.
Co je gestapo?
To nechcete vědět.
Pošleme vás do většího bezpečí.
Kde je touhle dobou krásně.
A navíc tam migruje zelenáček Wilsonův.
Ano. Úžasná ptačí země.
- Není pravda? - Je.
- Jo. - Začínám žárlit.
- Burte. - Burte, proč nejedeš s námi?
Rozhodl jsem se zůstat.
Kdo ví? Možná najdu nový život
- a novou lásku. - To doufám.
Protože pokud jde o lásku, není nad čistotu.
Souhlasím.
Zůstal jsem, abych se mohl postavit za svou zem
a mí nejlepší přátelé se mohli jednou vrátit.
Sbohem, Burte.
Au revoir, dobrý příteli.
Buď šťastný, Burte!
- Henry, Paule, generále. - Díky.
- Sbohem. - Miltone.
Část mě si přála, abych utekl s přáteli.
Ale neudělal jsem to.
Chcete, aby vaše srdce a vaši lidé
sledovali domů správného Boha.
Amsterdam.
Objevil jsem se před kongresovým výborem,
Generál major Smedley Butler Námořnictvo Spojených států, 1881- 1940
před nejvyššími zástupci amerického lidu,
abych vylíčil, co vím o aktivitách,
které podle mě mohly vést k pokusu
- ustanovit fašistickou diktaturu. - ustanovit fašistickou diktaturu.
- Plán, který mi byl předložen - Plán, který mi byl předložen
měl zformovat organizaci z veteránů
a měl sloužit jako jakási hrozba,
která měla přinejmenším zastrašit vládu
a svrhnout
naše demokratické instituce.
Překlad: Kateřina Hámová