ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
-Готова? -Так.
Один, два…
Заправимося, знайдемо телефон
і поїдемо звідси, добре?
Чим ми заплатимо за бензин?
Придумаємо що-небудь.
Вони люди непрості. Три губернатори в родині.
Вони триста років правлять Чарльстоном.
Проти них наші мажори – карасі.
Це точно воно, Поупе?
Точно.
Гаразд.
Дорого-багато.
Кінґ-стрит, 27.
Оце так система охорони.
Ці шипи – щоб людей не пускати?
Ні.
Там жили раби.
Шипи – щоб їх не випускати.
Смачно, мабуть. Я дико голодний.
-Треба щось поїсти. Підіграй мені. -Гаразд.
Вам подобається?
Хочете щось…
О боже.
От йолоп!
Вибачте, будь ласка.
Боже! Ваші туфлі!
-Цей піджак коштує 1700! -Вибачте.
Це я винний. Я його штовхнув.
Я можу щось іще зробити?
-Ні, дякую. -Я його штовхнув.
-То ти заплатиш? -У мене нема ані шеляга.
-Ще б пак. -Сер…
Нікчема!
-Я поговорю з менеджером. -Вибачте.
-Не треба обзиватися, сер. -Я перепрошую…
-Взяла? -Що ти маєш на увазі?
Оце?
О боже.
Буду твоєю спонсоркою.
Я на це сподівався.
Думаєш, це занадто?
Чути було на весь будинок. Вони не могли не помітити.
Може, нікого немає.
Ти, мабуть, Поуп.
А ви містер Лімбрі?
Міс Лімбрі чекала на вас учора.
Вибачте. Машина зламалася по дорозі.
Карбюратор здох у чистому полі.
Вибачте.
Вона дуже засмутилася, коли ви не приїхали.
Ми б зателефонували, але на запрошенні нема номеру.
Приїхали як змогли.
Вона очікувала, що ти приїдеш сам.
Це мої друзі. Вони допомогли знайти «Ройял Мерчант».
Ти мав чіткі вказівки. Твої друзі почекають тут.
Ми йдемо тільки разом.
Джей-Джею. Не треба. Я впораюся.
Усе добре.
Так. Ми почекаємо тут.
-Не глуши двигун. -Так.
Почекай тут.
Міс Лімбрі зараз вийде.
ЧУДЕСНЕ ЗЦІЛЕННЯ БОЖІ ДИВА
ВІРА І ДИВА
Містере Гейворд!
Я Карла Лімбрі.
Поуп.
Мене звуть Поуп.
Сідайте.
Дякую вам за все. Це справді важливо для мене.
Вип'єте що-небудь?
Ні, дякую.
Думаю, ви хочете пити.
Пропоную тост.
За дивовижну знахідку!
Ви й ваші друзі знайшли «Ройял Мерчант» раніше за всіх,
включно зі мною,
хоча я дуже старалася.
Мені також відомо, що золото забрав Уорд Кемерон.
Звідки ви знаєте?
У нас із ним непросте минуле.
Я фінансувала його перший проект.
Але він не сказав вам…
І не треба було.
Ми з Уордом разом шукали «Ройял Мерчант»,
і, боюся, Джон Ратлидж старший –
не єдиний, кого обманув Уорд.
Зрозуміло.
Що вам іще відомо?
Я знаю, що Рейф Кемерон вбив шерифа Пітеркін. Я маю доказ.
-Ви можете виправдати Джона Бі? -У будь-який момент.
…пістолета. Він захищає свого сина.
Це Рейф Кемерон вбив шерифа Пітеркін.
-Ґевін. -Якщо чесно…
Я точно знаю, що там сталося.
Ви маєте доказ і знаєте, що він не винний.
Чому ж не скажете про це? Це був би правильний вчинок.
Друже мій, Лімбрі триста років зберігали своє становище
у цьому регіоні
не тому, що віддавали цінні речі задурно.
Я можу врятувати вашого друга,
але спершу хочу дещо отримати.
Це насправді дрібничка. Думаю, ти знаєш, що це.
Мені потрібен ключ.
Ключ?
Від машини? Чи від дому? Вибачте, я не розумію. Ключ?
Якщо ми не будемо відвертими одне з однім, нічого не вийде.
Ключ Денмарка.
Денмарка Тенні?
Так.
Міс Лімбрі, вибачте, я не знаю, що це.
Але заради друга я його знайду.
Зроблю все можливе. Якщо треба, я знайду,
тільки я не знаю, що це,
і в мене його немає.
Ходімо.
Ти це впізнаєш?
Нічого не нагадує?
Ні.
Вибачте. Ні.
Залиш собі.
Ходімо.
Я тобі дещо покажу. Гадаю, тобі буде цікаво.
Якщо Лімбрі не бреше,
Уорда заарештують, і, можливо, Сара отримає золото.
Він іде добровільно?
Не зупиняйся.
-Не думаю. -Ходімо.
-Стривай. -Що таке?
-Вони пішли провулком. -Об'їдемо?
-Зустрінемо їх на тому боці. -Гаразд.
-Спокійно. -Так, авжеж.
Оце все, аж до річки Ешлі,
належало моїй родині.
Лімбрі жили в цьому будинку відтоді, як його збудували 280 років тому.
Тут тримали рабів.
Слава богу, відтоді багато змінилося.
Так, слава богу.
Куди вони пішли?
Може, спустилися під землю?
У «К.Г.З.П» людей забирали в підземелля,
а там радіація перетворювала їх на гуманоїдів.
-А потім… -Припини. Це маячня.
-Вибач. Ти його бачиш? -Ні.
Скільки хот-догів ти хочеш?
Десь 50.
П'ятдесят хот-догів?
Тоді сто. Байдуже.
Дідько!
Тут нема нормальних. Самі веганські.
Він тут! От прямо тут!
Гей! Ви!
А ну йдіть сюди! Крадії! Ви викрали мої гроші! Сюди!
Гей, ви, ідіть сюди! Сюди!
Тут лежить Денмарк Тенні,
знаменитий колишній раб.
Ти знаєш цю історію.
Яку історію?
Денмарк Тенні – звільнений раб, багатий плантатор.
Він викупив на волю трьох своїх синів,
але коли захотів викупити дружину й доньку,
мої предки відмовилися.
Його дружина Сесілія спробувала втекти з дитиною,
і на неї нацькували собак.
Сесілія утонула, дитина вижила,
а Денмарка повісили…
начебто за допомогу рабам-повстанцям,
але насправді за те, що забрав останки дружини.
Ти про це не чув?
Ні.
І більше не хочу чути.
Гей!
-Ти вважаєш, що я дурна? -Ні.
Чому тоді той Ратлидж тебе в це втягнув?
-Ключ у твоєї родини. -Я не знаю, про що ви.
Уорд тебе намовив?
Ні! Уорд? Ви серйозно?
Ключ веде до Хреста Святого Домініка.
«Справжній скарб лежить у ніг янгола».
Це останні слова Денмарка. Нічого не нагадує?
Ні, не нагадує. І...
Дякую, але я повертаюся до 21 століття.
Ми поговоримо з його батьком. Син за ключ.
Іди.
Божевільні.
Так. Добре.
Чого тобі?
А тобі?
Тікаймо!
-Поупе! Поупе! Ходімо! -Тікаймо!
Ходімо! Облиш його!
-Тікаймо! -Гаразд.
Залазь!
-Посунься! -Хто це такі?
-Їдьмо звідси. -Психи. Їдьмо, швидше!
Поїхали.
Він нас переслідує.
-Односторонній рух. -Вліво.
-Знаю. -Давай туди.
Односторонній рух!
-Вони за нами. -Там машина! Повертай!
Праворуч!
-Обережно! -Господи!
-З дороги! -Там були люди! Господи!
Покидьки!
Це був хитрий маневр.
Псих.
-Стій. Це… -Гейворд?
Пікап Гейворда.
Ідіть сюди!
Так…
Ходімо.
-Куди ми? -Стривай.
-Джей-Джею! -Гей!
Ти сказав, що він полагодив карбюратор.
Ти так сказав!
-Він полагодив! -Дідько!
Бодай його!
І що далі, Маріо?
Правило номер один: не вір механіку!
-Треба їх обійти! -Мерщій!
-Уперед! -Швидше!
Схоже, у нього пістолет.
-Лягай! -А ну!
-Давай, Кі! -Бігом!
-У провулок! -Тікаймо!
-Джей-Джею! Поупе! Кі! -Це ми!
У мене судома.
-Дідько! -Ми мусимо їх знайти.
Як це працює?
Давай!
-Бігом! -Це моє!
Сюди! Нам краще розділитися.
Я не знаю, куди бігти! Треба відірватися.
-Господи! -Обережно!
-Вибачте! -Вибачте!
Перепрошую!
-Сюди! -Мерщій!
-Сюди! -Так!
Він тут! Біжимо!
Уперед!
Поупе, Кі, Джей-Джею!
Він доганяє. Швидше!
Я біжу, Поупе! Не відставайте!
-Залазьте! -Сідайте швидше!
-Крути! -Швидше, дурню!
Давай, Джоне Бі!
-Дідько! -Давай, Поупе! Крути педалі!
-Дідько! -Крути! Він близько!
-Кручу! -Він наздоганяє.
-Господи! -О боже.
Поупе, вставай! Швидше!
-Кі! -Залазь!
Крути педалі, Джоне Бі!
Так!
Відчепися!
Па-па, дурнику!
Бувай, йолопе! О боже!
Повітряний поцілуночок тобі.
Це ти?
-Усі готові? -Піднімай.
Хто ще голодний? Треба поснідати.
Зараз знайдемо їжу.
Джек-пот!
Нічого ж собі.
Що, ви справді одружилися?
Не зовсім законно, але…
Так.
Мені ввижається
чи між тобою і Поупом щось є?
Можливо.
Це не «ні».
Подруго…
То що відбувається з Кіарою?
Якщо чесно, я не знаю.
-Тобто вона мені подобається. -Так.
І, мабуть, я їй також.
Схоже на те.
Зараз забагато суперечливої інформації.
Я намагаюся скласти всі дані в теку в голові…
Теку?
Слухай, просто жінки непослідовні.
Ми не слухатимемо порад Джей-Джея щодо жінок.
Що там із цією Лімбрі? Вона знала мого тата?
Не знаю. Але вона має інформацію, яка може тебе виправдати.
Це добре.
Не хочу псувати настрій, але вона намагалася тебе викрасти.
-Скільки разів казати? -Почалося.
Навіщо повертатися? Чому б не попливти до Юкатану?
-Беріг розбитих надій! -Ні! Я більше не тікатиму.
Зовнішні Мілини – мій дім.
Якщо я повернуся, матиму шанс
розібратися з Уордом.
Привіт.
Про що ви тут?
Про риболовлю.
Про наживки.
-Ото й усе. -Зрозуміло.
-Допомогти? -Дякую.
Господи боже мій.
-Що це таке? -Маємо сніданок.
Навіщо ти мене сюди притяг? Що відбувається?
Мушу тобі дещо сказати.
Сара…
жива.
Я бачив її в Нассау з Джоном Бі.
Вона була з людьми з острову.
Вони намагалися забрати в нас золото по дорозі.
Усе пішло не так.
У неї стріляли.
Але він не навмисно, Роуз.
Він цілився… цілився в Джона…
Хто не навмисно?
Рейф.
Але він не хотів, люба. Він…
Рейф поранив Сару?
Вона жива?
Не знаю. Сподіваюся. Боже…
Я сказала поліції, що Рейф був тут, коли вбили Пітеркін.
-І що… -І що?
Отже, якщо Сара свідчитиме і їй повірять,
випливе, що я брехала під присягою.
Вона цього не зробить.
-Зробить. Рейф у неї стріляв! -Він не хотів.
Уорде.
Уорде, з ним щось негаразд.
Ти ігноруєш це ще з тих пір, коли йому було 10 років.
Роуз, припини, гаразд?
Ти завжди кажеш: думай на три ходи вперед.
Я і думаю. Ти не можеш заборонити Сарі свідчити.
Ти мусиш обрати: Рейф або Сара.
Я не можу.
Якщо ти не зможеш, тоді я зроблю це за тебе.
-Ось і він. -Приємно бачити старого, так?
З поверненням.
Не брехатиму вам.
Мені не дуже хочеться додому.
Батьки, мабуть, мене вже поховали.
У Гейвордів теж буде свято,
бо я залишив пікап у Чарльстоні.
Ніхто ж не знає, що ми тут.
Якщо з'явитеся на 12 годин пізніше, гірше не буде.
-Так чи не так? -Твоя правда.
У нас 12 годин, щоб робити що заманеться.
Братство карасів! Як звучить?
-А завтра будь що буде. -Так!
Може, нас шукають копи. Незручно вийде.
Саро Кемерон, ти знаєш мою філософію?
Ні.
Дурниці завжди закінчуються добре.
Хто зі мною? Візьмемо пива.
Готово.
Ходімо звідси.
У Ґлока-17 така віддача! Тобто…
Заряджаєш, цілишся…
І таке…
-З ніг збиває. -Перепрошую.
Так?
Можна тихіше?
-Перепрошую? -Можна тихіше?
Ні, не можна, Бобе.
Випий зі мною, боягузе! Ну ж бо!
Гей! Ти що це робиш?
Сідай. Сядь і сиди.
-Покличте менеджера. -Пішов ти!
-Гей! -Що?
Поглянь на мене. Заспокойся.
Ніхто не хоче зі мною пити.
Я тобі кажу…
Я кажу, 20 хвилин тому я бачив Джона Бі з твоєю сестрою.
Вони живі.
Я тут відпочиваю, а ти мені таке кажеш?
Я бачив, як вони купували пиво в «Ґічіз».
-Брехня. -Піди сам поглянь.
Кажу тобі, я їх бачив. Протверезій вже!
Запишіть на Кемерона!
Привіт!
Як ти рано.
Товар у тебе?
Так, товар у мене.
-Гроші приніс? -Так.
Мені треба пістолет.
Ти тепер вбивця, Кантрі-Клаб? Пістолет йому!
Припини!
Не жартуй зі мною.
Не зараз, гаразд?
Навіщо тобі пістолет?
Джон Бі повернувся.
Джон Бі помер, брате.
Я сам його бачив у «Багамах».
І Келс щойно бачив, як він купував пиво в місті.
Так, він повернувся.
Ти ж розумієш, що тепер або я, або він?
Розумію, Рейфе. Можеш не пояснювати.
Але зрозумій:
одного пістолета тут замало.
І що ти пропонуєш?
Ти мусиш розібратися з цим лайном як справжній солдат.
Годі гратися з цими діточками.
Так.
Ось що нам потрібно.
Якщо ти це зробиш, я тебе не ображу.
Гаразд?
Пані та панове!
Так!
Так.
Усі знають, що я ніколи Добре не вчився в школі
Кажуть, я на вечірці Влаштовую бійки
Я крутий Звіть мене яйцем
Смали, Поупе!
Як Господь велів.
Це було геніально.
-Давай іще! -Прекрасно.
Іще!
Давай, Поупе!
-Так! -Отож!
Давай підніжку!
Підніжка однією ногою.
-У тебе нова техніка. -О ні!
-Давно ти став борцем? -Не знаю.
З мене годі. Піду.
Забагато пива випив?
-Хочеш другий раунд? -Мабуть, ні.
-Серйозно? -Так.
-Оце так скромність. -Отак підеш ненадовго…
-Я що, винний? -Трохи.
Він пішов. По пиву?
Це ж ви наче померли?
-Про одну річ тебе просили! -Так.
-Не фліртуй з карасями. -Одну річ?
-Саро, одна річ? Гаразд.
-Це основа… -Хто здобув тобі фургон? Забула?
ДЖОН БІ РАТЛИДЖ КАРАСЬ НАЗАВЖДИ
-Це ж просто… -Тебе там не було. А я…
Ні. Це не відмазка. Ти карась. Ти мав знати.
Стривай.
Гарно вийшло.
Тільки дерево шкода.
Мабуть.
Ой!
Я за тобою скучив, друже.
Привіт!
Привіт.
Класно ж знову бути разом.
Так.
Вчора я думала, що ми тебе втратимо.
Так, неприємно було.
Можна й так сказати.
Ходімо.
Мені треба знати, хто там у Джона Бі.
Я навіть не знаю, чи він там. На острові – так.
Якійсь це непорядок, друже.
Що ти пропонуєш? Ми в двох хвилинах звідти.
Розвідаємо все.
Помовч хоч раз і роби, що я кажу.
-Гаразд? -Розвідка. Так.
Гаразд.
Нехай щастить!
Отакої. Він вкрав твій човен.
Поуп дуркує на «Карасі».
ЗОНА КАРАСІВ
Заспокойся. Чуєш?
-Заспокоїтися? -Заспокойся.
Треба думати головою.
Гаразд, ходімо.
Мабуть, треба…
-Чекай. -Що?
-Що це? -Твоя курка?
Я чув машину.
Гаразд. Перевіримо.
Нічого не бачу. А ти?
Але вони десь поруч.
Ось що ми зробимо.
Я зайду, якщо вони там – викурю їх.
Ти йди ліворуч. Зустрінемося на ґанку.
Ходімо.
Та де ж ви?
Ось іще один.
Ти знав, що вони одружилися?
Хто?
Джон Бі з Сарою.
-Ні! -Чого б я брехала?
Навіщо їм одружуватися? Це нелогічно.
Бо це весело! Він тобі не сказав?
-Ні. -Про що розмовляють хлопці?
Про все решту. Куди повертати, наприклад.
Крику було багато.
Пам'ятаєш…
П'ять найдивніших моментів мого життя.
Ти злякався?
Не знаю.
Просто…
Не розумію, чому Лімбрі вважає, що я маю те, що їй треба.
Типу…
«Чому я?»
А чому не ти?
Кі.
Що?
Ти не боїшся,
що якщо ми це зробимо, це зруйнує нашу дружбу?
Я зараз про це не думаю.
Просто хочу знати,
що після цього ми залишимося…
Гей!
-Ну що? -Ні фіга нема, брате.
Ні?
Нічого?
Ні, Рейфе, нічого.
Судячи з диму, вони щойно були тут.
Так. Ти спостережливий, бойскауте.
Вони недалеко.
Ведмедик Смоукі! Ти диви!
Вони мають бути неподалік.
«Карась назавжди».
Твою ж матір.
Твоя сестра – карась назавжди? Хто б міг подумати.
-Дідько! -Охолонь.
Гей! Заспокойся! Рейфе!
Заспокойся! Припини! Через тебе нас спіймають!
Тікаймо звідси! Ходімо.
Ходімо!
Я знаю, що ключ у Поупа.
Він втік.
Це доказ.
Якщо він нам його не віддасть,
доведеться його забрати, так?
Так, мем.
Приймеш…
-Так. -Добре.
Так.
Нарешті. Гей!
Не швартуйтеся. Стійте.
Що?
Валимо звідси.
-Чому? -Що? Що сталося?
Я сама.
-Де ви були? -Ми спали на березі. А що?
Спали? Авжеж.
А от ми не спали. Треба валити звідси.
Рейф знає, що ми тут. Забираємося звідси.
-Гаразд? -Ходімо.
-Залізеш? -Так.
Якщо Рейф і Баррі знають, це питання часу.
Скоро знатимуть усі.
Кажу ж, треба пливти на південь.
-Припини. -Чому ніхто не слухає?
Я все розумію.
У мене є ідея.
Якщо я повернуся, батьку доведеться обрати між мною і Рейфом.
-Саро… -Він обере мене.
Послухайте!
Уорд весь час тобі бреше, Саро.
-Він не погодиться. -Знаю, це звучить божевільно.
-Так. -Я знаю!
Але він мій батько, я його знаю і знаю, що він мене любить.
Дайте мені дві години.
Саро.
Ти впевнена?
Так.
Гаразд.
Ні.
Гаразд.
Саро?
Саро? Саро!
Господи, люба! Боже мій!
-Не підходь! -Гаразд. Я просто…
-Не треба… -Просто…
Відійшов. Я просто…
-Богом клянуся! -Я такий радий! Вибач.
Де Рейф?
Не знаю. Не вдома.
Усе гаразд?
Авжеж, не гаразд.
Ти бачив, що зробив Рейф.
Він не навмисно, люба. Це нещасний випадок.
Я думав, що більше тебе не побачу,
а ти ось вона. Ти…
у нашому дворі. Ти вдома.
Я не піду додому.
-Саро, ти… -Я сказала, не підходь!
Я не підходжу. Я тут стою.
Просто мені боляче бачити, що тебе поранено,
і я хочу тебе захистити. Але не можу, поки ти з ним
і він тебе втягує в такі речі.
Ти не уявляєш, що я пережив.
Я думав, ти…
Думав, ти померла.
-Пам'ятаєш ніч шторму? -Так.
Ти обіцяв по радіо,
що якщо я повернуся, ти скажеш правду.
Пам'ятаєш?
Я свідчитиму проти тебе.
Скажу, що ти збрехав, і Рейф збрехав, і Роуз збрехала.
Люба.
Переконай Рейфа здатися.
Я цього не зроблю.
Чому? Джон Бі не вбивав Пітеркін.
Ні, він її не вбивав, але вона померла через нього.
Що?
Я пропонував йому допомогти за крихітну частку
того, що належить мені, і він відмовився. Знаєш, чому?
Бо він жадібний, як його батько.
Йому настільки дороге це кляте золото,
що він не поділився ним з єдиним, хто міг йому допомогти.
Настільки, що він
перегородив дорогу нашому літаку,
мало не вбивши тебе й мене.
Ось чому ми були там. І чому там була Пітеркін.
Ось чому це сталося. Через нього.
Ні.
Через Рейфа.
Його все одно спіймають, і він вас усіх потягне за собою.
Люба,
не потягне,
бо я цього не дозволю. Ти досі не зрозуміла.
Саро, наша родина, усе це –
я в дитинстві цього не мав.
Навіть близько.
Якщо ти думаєш, що я не піду на все,
щоб нас захистити,
це означає, що ти неуважна.
Скажи правду, або більше мене не побачиш.
Ти це не серйозно.
Ти моя улюблениця. Рейф це знає.
Але ні.
Я не обиратиму між донькою і сином.
Я не можу.
Але врешті-решт усе буде гаразд.
З нами все буде добре, і ми будемо тут.
Ми будемо разом, і ми будемо родиною.
Що з тобою сталося?
-Офіс шерифа. -Шерифа Шупа, будь ласка.
А хто його питає?
-Уорд Кемерон. -Зараз.
Ти слухав касету?
Лише кілька секунд. Але це точно Ґевін.
Мабуть, Уорд зрадив Лімбрі, як твого тата.
Думаєш, Лімбрі і твій тато працювали разом?
Ось вона.
Саро!
Ти повернулася.
Ну що?
Як усе пройшло?
Ви мали рацію. Нічого не вийшло.
-Шкода. -Ну, тоді все зрозуміло.
Вам треба негайно збиратися і вшиватися звідси.
Треба набрати припасів і тікати якомога швидше.
Мабуть, надто пізно.
Вони стежили за тобою?
-Мабуть, це твій батько. -Треба знайти інший вихід.
Ані руш! Руки вгору!
-Тікайте! -Саро!
-Тікайте! -Швидше!
-Треба відірватися від них! -Мерщій!
Тікаймо!
-Тікаймо! -Тікаймо!
Тікаймо!
Усе гаразд.
-Саро, як ти? -Нормально. А ти?
-Так. -Біжимо!
Дай їй руку.
Мерщій!
-Уперед! -Ну ж бо!
-Стійте! -Ані руш!
-Ходімо! -Зупиніться!
-Піднімайтеся! -Уперед!
За дерево! Мерщій!
-Ходімо! -Ми в пастці. Нас оточили.
-Ані руш! -Що робити?
Виходу немає. Треба чинити опір.
Усе закінчено!
Ані руш!
Стояти! Поліція!
Руки вгору, негайно!
Усе буде гаразд.
Вам нема куди бігти.
Отак.
Заходьте збоку!
Обережно!
Джоне Бі!
Вийди на поляну!
-На землю! Ані руш! -Я здаюся!
-Ані руш! -Руки вгору, Джоне Бі!
Решта залишайтеся на місцях. Не опускати руки!
-Ані руш! -Шупе, я хочу свідчити.
Нарешті. На землю! Не смикайся. Нікому не рухатися.
Ані руш! Щоб я бачила ваші руки.
А ну!
Томасе!
-Ні! -Відпустіть його!
Ні!
Що це таке? І ви це дозволите?
Ані руш!
-Припиніть! -Томасе!
-Зупинися! -Відчепися!
Це за Пітеркін.
Ні!
Переклад субтитрів: Марина Замятіна