EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
-Är du beredd? -Ja.
Ett, två…
Vi skaffar bensin, hittar en telefon och drar härifrån, okej?
-Hur betalar vi bensinen? -Oroa dig inte. Vi löser det.
De är rika. Familjen har haft tre guvernörer.
-De har styrt Charleston i 300 år. -De får våra Kooks att se ut som Pogues.
Säkert att det är här, Pope?
Jag är säker.
Okej då.
De är fett rika.
27 King Street.
Snacka om säkerhetssystem.
Ska spetsarna hålla folk borta?
Nej.
Slavarna hölls där borta.
Spetsarna skulle hålla folk inne.
Vad gott. Jag är vrålhungrig.
-Vi måste skaffa mat. Följ mig. -Okej.
Är allt bra?
Finns det nåt mer jag kan…
Herregud.
Din idiot.
Ursäkta mig.
Herregud. Dina skor.
-Jackan kostar 1 700 dollar. -Jag är ledsen.
Jag ber om ursäkt. Det var mitt fel.
Kan jag göra nåt?
-Nej. Det är bra. -Det var mitt fel.
-Tänker du betala? -Jag kan inte. Jag är pank.
-Självklart. -Sir…
Patetiskt.
-Låt mig prata med ägaren. -Ursäkta.
-Ni behöver inte vara oförskämd, sir. -Här. Sir, kan jag…
-Fick du den? -Vad menar du?
Den här?
Tack gode Gud!
-Mama pröjsar. -Jag hoppades på det.
Tog jag i för hårt?
Det ekade i hela huset, så de hörde det nog.
Ingen är hemma.
Du måste vara Pope.
Är ni mr Limbrey?
Ms Limbrey väntade dig igår.
Jag är ledsen. Min bil gick sönder.
Förgasaren gav upp mitt i ingenstans.
Vi är ledsna.
Ja, hon blev upprörd när du inte dök upp.
Vi försökte ringa, men det finns inget nummer på inbjudan.
-Vi kom så fort vi kunde. -Hon trodde att du skulle komma ensam.
Mina vänner hjälpte till att hitta Royal Merchant.
Anvisningarna var tydliga. De får vänta här ute.
Vi jobbar liksom ihop.
JJ. Det är okej. Jag sköter det.
-Det går bra. -Ja. Vi väntar på dig här.
-Låt motorn gå. -Ja.
Vänta härinne.
Ms Limbrey kommer strax.
GUDOMLIGT HELANDE GUDOMLIGA MIRAKEL
TRO OCH MIRAKEL
Mr Heyward.
Jag heter Carla Limbrey.
Pope.
Folk kallar mig Pope.
Slå dig ner.
Tack så mycket för allt. Det betyder mycket för mig.
Vill du ha något?
Nej, tack.
Du ser törstig ut.
En skål är i sin ordning. För att du gjorde det omöjliga.
Mot alla odds hittade du och dina vänner Royal Merchant före alla andra.
Även mig, och Gud ska veta att jag försökte.
Sedan dess har du förlorat guldet till Ward Cameron.
Hur vet du det?
Vi har känt varandra länge. Jag stöttade hans första projekt.
-Men han skulle inte säga… -Han behövde inte.
Vi var partners i jakten på Royal Merchant.
Och jag är rädd att Big John Routledge inte var den enda som Ward lurade.
Okej.
Vad mer vet du?
Att Rafe Cameron dödade sheriff Peterkin. Jag har bevis på det.
-Så du kan rentvå John B? -Ja, när som helst.
…av vapnet. Han skyddar sin son. Rafe Cameron dödade sheriff Peterkin.
Jag vet exakt vad som hände.
Så du har bevis och vet att han är oskyldig.
Varför rentvår du honom inte? Det är rätt sak att göra.
Min vän, Limbrey-familjen har inte styrt Lowcountry
de senaste 300 åren genom att ge bort något av värde gratis.
Ja, jag kan rentvå din vän. Men först vill jag ha en sak.
Det är en liten sak. Jag tror att du vet vad det är.
Jag vill ha nyckeln.
En nyckel?
Som bilnycklar? Jag har husnycklar. Ursäkta, jag… En nyckel?
Vår relation blir inte särskilt produktiv om vi inte är ärliga.
Denmarks nyckel.
Som i Denmark Tanny?
Ja.
Jag är ledsen, men jag vet inte vad du pratar om.
Men jag ska hitta den.
Jag gör vad som krävs. Jag hittar en.
Men jag vet inte vad du pratar om, och jag har den inte på mig.
Följ med mig.
Känner du igen det här?
Ser det bekant ut?
Nej.
Jag är ledsen.
Du kan behålla den.
Följ med mig.
Jag vill visa dig en sak. Jag tror att det intresserar dig.
Om Limbrey talar sanning
blir Ward gripen, och Sarah kanske får guldet.
Ser det frivilligt ut?
Fortsätt gå.
-Inte för mig. -Kom.
-Vänta lite. -Vad är det?
-De går in i gränden. -Ska vi köra runt?
-Vi möter dem på andra sidan. -Okej.
-Ta det lugnt. -Visst.
Allt det här, ända ner till Ashley-floden, tillhörde min familj.
De har bott i huset sedan det byggdes för 280 år sedan.
Det var där slavarna hölls.
Vi har gjort framsteg sedan dess, tack och lov.
Ja, tack och lov.
-Vart tog de vägen? -Tänk om de gick under marken?
I C.H.U.D., när de tog ner folk i kloakerna
förvandlades de till humanoider av strålningen.
-Sen plötsligt… -Fokusera. Du svamlar.
-Förlåt. Ser du honom? -Nej.
Hur många varmkorvar vill du ha?
Okej. Typ 50.
-Femtio varmkorvar? -Hundra. Vilket som.
Fan också.
De har inga riktiga längre. De är veganer. Va?
Han är där! Han är precis….
Hallå där! Ni!
Kom hit! Tjuvar! Ni stal mina pengar! Stanna!
Hörni, kom hit!
Här ligger Denmark Tanny,
den berömda före detta slaven. Du kan historien.
Vilken historia?
Denmark Tanny blev en fri man, en rik plantageägare.
Han kunde köpa frihet för sina tre söner,
men när han försökte göra det för sin fru och dotter,
så vägrade mina förfäder på min fars sida.
När hans fru, Cecilia, försökte fly med barnet,
skickade de hundarna på henne.
Cecilia drunknade under flykten. Barnet överlevde.
Och Denmark hängdes…
…för anstiftan till slavuppror, sa de.
Men det var för att han hämtade sin döda fru.
Har du aldrig hört historien?
Nej.
Det räcker med en gång.
Du.
-Tror du att jag är dum? -Nej, inte alls.
Varför skulle Routledge-pojken ta in dig?
-Din familj har nyckeln. -Jag förstår ingenting.
Har Ward hotat dig?
-Ward Cameron? Är du galen? -Nyckeln leder till Santo Domingos kors.
"Den riktiga skatten ligger vid ängelns fot."
Det var Denmarks sista ord. Låter det bekant?
Nej, det gör det inte. Och…
Tack, men jag tänker återvända till 2000-talet nu.
Vi försöker med hans far. Hans son för nyckeln.
Gå.
Vilka galningar.
Okej. Ja.
Kom an bara.
Kom an.
Kom!
-Pope! Kom nu! -Kom!
Kom nu! Strunta i honom!
-Snabbt! -Ja.
Kör!
-Flytta på dig. -Vilka var de där?
-Vi drar härifrån. -Det var helt sjukt.
Nu drar vi!
Han följer efter oss.
Det är enkelriktat.
-Jag vet. -Sväng!
Det är enkelriktat!
-De följer efter oss. -Se upp! En bil! Sväng!
Sväng höger.
-Se upp! -Herregud!
-Ut ur vägen! -Akta människorna! Herregud!
Era skithögar!
Snacka om vass körteknik.
Vilken galning.
-Vänta. Är det… -Heyward?
Heywards pickup.
Kom hit!
-Okej. -Ni där!
Kom igen.
-Vart ska vi? -Håll i er.
Du sa att förgasaren var fixad.
-Du sa det! -Nej!
-Han lagade den. -Fan!
Helvete!
Okej, vad gör vi nu, Mario?
Regel nummer ett. Lita aldrig på en mekaniker!
-Vi måste dra. Spring! -Fort! Kom igen!
Jag tror att han har en pistol.
-Ta skydd! -Kom!
-Kom igen, Kie. -Fort!
-Till gränden. Kom! -Spring. Fort!
-JJ! Pope! Kie! -Hörni!
Jag har kramp.
-Fan! -Kom. Vi måste hitta dem.
Hur funkar den här?
-Kör! -Hallå där!
-Kör! -Den är min!
-Fort! -Den här vägen! Vi måste dela på oss.
Vad ska vi göra? Vi måste bli av med dem!
-Oj! Jisses! Fan! -Se upp!
-Förlåt! -Förlåt!
Förlåt!
-Här! -Fort!
-Hitåt. -Okej!
Han är kvar. Spring!
Spring!
Pope, Kie, JJ!
-Han tar in på oss. Spring! -Jag springer, Pope. Ni måste hänga med.
-Hoppa in! -Kom igen! Hoppa in!
-Putta på! -Fortare, dummer!
Kör, John B! Kör!
-Fan också! -Kom igen, Pope! Ta i!
Fortare! Han hinner i kapp!
-Jag försöker. -Han kommer i kapp.
-Herregud! -Nej!
Upp, Pope! Kom igen!
-Kie! -Kom igen!
Kör, John B! Kör!
Ja!
Försvinn!
Ajöss, kompis….
Ajöss, skithög. Herregud!
Här får du en slängkyss.
Tar du den?
-Okej, redo? -Ta i.
Nån annan som är hungrig? Vi måste äta nånting.
Vi ska hitta nåt att äta.
Jackpott!
Herregud.
Gifte ni er verkligen?
Det var inte lagligt direkt, men…
Ja.
Är jag knäpp eller är det nåt på gång mellan dig och Pope?
Kanske.
Det är inget nej.
Det är det inte.
Tjejen.
Är det nåt på gång med Kiara, grabben?
Ärligt talat vet jag inte just nu.
-Jag gillar henne, helt klart. -Ja.
Jag är ganska säker på att hon gillar mig.
Det verkar så.
Men det händer så många olika saker just nu.
Jag försöker samla alla fakta i en mapp i skallen…
En mapp?
Lyssna. Kvinnor är inte konsekventa.
Vi tar nog inga råd om kvinnor från JJ.
Tror du att den där Limbrey-bruden kände min farsa?
Jag vet inte. Men jag tror att hon har bevis som kan rentvå dig.
Toppen.
Jag vill inte låta neggig, men hon försökte kidnappa dig.
-Måste jag säga det igen? -Nu börjas det.
Varför åker vi inte söderut? Till Yucatán?
-Drömmarnas kust, baby! -Nej! Jag flyr inte längre.
OBX är mitt hem.
Och om jag åker tillbaka…
…kan jag sätta dit Ward.
Hej.
Vad pratar ni om?
Fiske.
Om rätt bete.
-Bara det, du vet? -Okej.
-Behöver du hjälp? -Tack.
Jösses.
-Vad har ni där? -Frukost.
Varför fick jag gå hela vägen hit? Vad är det?
Jag måste berätta en sak.
Sarah…
…lever.
Jag såg henne i Nassau med John B.
Hon var med folk från ön,
och de försökte ta guldet från oss men det gick snett.
Hon blev skjuten.
Men han menade det inte.
-Han siktade på John… -Vem då?
Rafe.
Han menade det inte, älskling. Han…
Sköt Rafe Sarah?
Är hon okej?
Jag vet inte. Jag hoppas det.
Jag sa till polisen att Rafe var här när Peterkin blev skjuten.
-Så? Ja? -Så?
Kommer Sarah hem och vittnar, och de tror henne,
vet de att ljög under ed.
Hon gör det inte!
-Jo! Rafe sköt ju henne! -Av misstag.
Ward.
Ward, det är nåt fel på honom.
Du har ignorerat det sen han var tio, men det är nåt fel på Rafe.
Sluta, Rose, okej? Snälla. Jag ber dig att sluta.
Jag ska tänka framåt, har du sagt.
Kan du inte hindra Sarah från att vittna,
så måste du välja mellan dem. Rafe eller Sarah.
Jag kan inte välja.
I så fall, om det blir nödvändigt, så gör jag det.
-Där är det. -Det känns bra att se det igen, va?
Välkomna hem.
Jag ska vara ärlig. Jag ser inte fram emot att komma hem.
Mina föräldrar lär döda mig.
Jag får nog också problem för att jag lämnade bilen i Charleston.
Ingen vet att vi är här.
Och ni får inte mer problem om ni dyker upp 12 timmar senare.
-Har jag rätt, eller? -Du har inte fel.
Vi har 12 timmar på oss att göra vad vi vill.
Va? En liten Pogue-fest. Vad tycker ni?
-Skiten kan vänta till i morgon. -Ja!
Polisen letar efter oss. Det kanske är dumt.
-Sarah Cameron, du kan väl min filosofi? -Nej.
Dumheter slutar alltid bra.
Vem följer med? Vi hämtar öl!
Nu är vi klara.
Nu sticker vi.
Rekylen på en Glock 17, bro. Jag menar…
Man laddar och siktar. Det är som…
Som, fan!
-Den knockar en. -Ursäkta.
Ja?
Kan du se dig för?
-Ursäkta? -Kan du se dig för?
Ja, det kan jag, Bob.
Drick en shot med mig, ynkrygg. Kom igen.
Vad i helvete gör du?
-Sätt dig. Sitt ner! -Hallå där!
-Hämta chefen. Han är galen. -Ät skit.
-Du. -Va?
Titta på mig! Lugna dig, okej?
-Ingen vill dricka med mig. -Jag lovar… Du!
För 20 minuter sen såg jag John B och din syster.
De lever.
Jag vill koppla av och du snackar skit?
Ja, men jag såg dem precis köpa öl på Geechie's.
-Skitsnack. -Vill du gå och titta?
Jag såg dem, säger jag ju. Nyktra till nu.
Sätt det på Camerons nota!
Hej!
Fan, du är tidig.
Har du mitt shit?
Ja, det har jag.
-Har du mina pengar? -Ja.
Jag vill ha en pistol.
Jävlar! Ska du bli en Country Clubs-mördare nu? En pistol, va?
Sluta!
Bråka inte med mig.
Inte nu, okej?
Varför vill du ha en pistol?
John B är tillbaka.
John B är död.
Jag såg honom med egna ögon, i Bahamas.
Sen sa Kelce att han såg honom köpa öl i stan. Så ja, han är tillbaka.
Du fattar att det är han eller jag, va?
Jag fattar. Du behöver inte säga det.
Men du måste fatta att du behöver mycket mer än en pistol.
Så vad föreslår du?
Du måste planera den här skiten som en jäkla soldat, bro.
Jag har fått nog av skitungarna, bro.
Ja.
Det här är vad vi behöver.
Gör vi det, så vet du att jag tar hand om dig.
Okej?
Mina damer och herrar!
Ja!
Mina betyg i plugget var aldrig bra Efteråt ville jag bara dra
Jag går på ett party, ger mig på krypen Jag är hal, värsta typen
Vasst, Pope!
Precis som Herren avsåg.
Det var helt sant.
-Kom nu. Ge mig den. -Vackert.
Ge hit!
Okej, Pope!
-Ja! Okej! -Ja!
Bra! Ta benet!
Snyggt enbenssvep.
-Du har ny teknik nu. -Nej! Nej!
-Sen när brottas du? -Vem vet.
Jag är slut. Jag drar.
Lite för många öl?
-Vill du gå en rond till? -En förlust får räcka.
-Verkligen? -Ja.
-Vad diskret! -Jag drar, så händer det här.
-Skyller du på mig? -Lite.
-Jag går och hämtar öl. -Det var ni som dog, okej?
-Ett enda jobb, JJ. -Okej.
-Inget Pogue-raggande. -Ett enda?
-Ett enda. -Ett jobb, Sarah? Okej…
-Det är en massa… -Vem skaffade bilen? Va?
JOHN B - POGUE FÖR LIVET
-Det… -Ni var inte där. Jag tittade upp…
Inga ursäkter. Du är en Pogue. Du borde veta det.
Vänta lite. Vänta.
Det är tjusigt.
Men trädet lär dö.
Antagligen.
Hoppsan.
Fan, vad jag har saknat dig.
Hej.
Skönt att alla är här igen.
Ja.
Jag trodde att vi skulle förlora dig igår.
Ja, det var lite skrämmande.
Så kan man uttrycka det.
Kom.
Jag måste veta vem som är hos John B.
Jag vet bara att han är nånstans på ön.
Det är total brist på disciplin.
-Vad vill du? Vi är där om två minuter. -Vi rekognoserar.
Gör bara som jag säger och håll käften.
-Okej? -Vi rekognoserar.
Okej.
-Ha så kul! -Där åker han. Han tog din båt.
Pope petar på Poguen.
POGUEZON
Tranquillo. Förstår du?
-Tranquillo? -Tranquillo, baby.
Vi måste vara smarta. Och använda skallen.
Okej, nu går vi.
Du borde nog…
-Vänta. -Vad är det?
-Vad var det? -Din kyckling?
En bildörr.
Okej. Kolla. Okej.
-Jag ser dem inte. Gör du? -De är nog inte långt borta.
Så här gör vi.
Jag går in och tvingar ut dem om de är därinne.
Ta den vänstra sidan och möt mig vid verandan.
Sätt fart.
Var fan är ni?
Här är en till.
Vet du att de gift sig?
Vilka då?
John B och Sarah.
-Nej. -Varför skulle jag ljuga?
Varför skulle de gifta sig? Det är ologiskt.
För att det är kul. Har han inte sagt det?
-Nej. -Vad pratade ni om?
Allt utom det. Om att gira höger vid bryggan. Typ.
Det var mycket skrik.
Minns du…
Bland det sjukaste jag upplevt.
Var du rädd?
Jag vet inte.
Men…
Jag fattar inte varför Limbrey tror att jag har den där saken. Det känns som…
"Varför jag?"
Varför inte du?
Kie.
Ja?
Är du rädd att
om vi gör det här, så förstörs vår vänskap?
Jag tänker inte på det just nu.
Jag vill bara vara säker på att vi fort…
Yo!
-Hittat nåt? -Nej, inte ett skit.
Nej? Inget?
Nej. Inget, Rafe.
Men röken visar att de var här nyss.
-Bra iakttagelse, scouten. -De är inte långt borta.
-Björnen Smokey! Snyggt, bro! -De måste vara här nånstans.
"P4L."
Fan.
Så din syster är en Pogue för livet, Rafe? Vem hade trott det?
-Fan! -Du, lugn.
Du! Lugna dig, bro! Rafe!
Lugna dig, för fan! Lugn! Du tar hit snuten. Kom, vi drar!
Kom!
Jag vet att Pope har nyckeln.
Han flydde. Det bevisar det.
Ger han oss inte vad vi vill ha…
Då måste vi ta det, inte sant?
Ja, ma'am.
Kan du ta…
-Ja. -Coolt.
Ja.
Äntligen. Hej!
Gör inte fast. Gör inte det!
-Vad är det? -Vi sticker.
-Varför då? -Va? Vad pratar ni om?
Det går bra.
-Vad hände? -Vi sov på stranden. Vad är det?
-Ni sov? Säkert. Vi var uppe hela natten. -Vi måste dra.
Rafe vet att vi är här, så vi måste härifrån.
-Okej. -Kom igen.
-Går det bra? -Ja.
Vet Rafe och Barry, så är det bara en tidsfråga.
-Innan alla vet. -Vi borde ha kört söderut.
-Sluta. -Varför lyssnar ingen?
Jag fattar. Jag förstår.
Jag har en idé.
Om jag åker hem måste pappa välja mellan mig och Rafe.
-Sarah… -Han väljer mig.
Lyssna på mig, snälla.
Ward ljuger hela tiden för dig.
-Han gör det inte. -Jag vet att det låter galet.
-Ja, det gör det. -Jag vet!
Men han är min pappa. Jag vet att han älskar mig.
Ge mig bara två timmar.
Sarah.
Är du säker?
Ja.
Okej.
Nej.
Okej.
Sarah.
Sarah? Sarah!
Herregud, raring! Herregud!
-Kom inte nära mig! -Okej. Jag bara…
-Nej! -Jag bara…
Jag backar. Jag bara…
-Jag svär vid Gud… -Jag är så glad. Förlåt.
Var är Rafe?
Jag vet inte. Han är inte hemma.
Mår du bra?
Så klart inte.
-Du såg vad Rafe gjorde. -Han menade det inte. Det var en olycka.
Jag trodde inte att jag skulle få se dig igen. Men du är…
Du är här. Du är hemma.
Jag kommer inte hem.
-Du är här… -Kom inte nära, sa jag.
Jag stannar här. Jag bara…
Jag står inte ut med att se dig skadad.
Jag vill skydda dig, men det kan jag inte när du är med honom.
Han har försatt dig i det här. Du anar inte hur svårt det har varit.
Jag trodde att…
…du var död.
-Minns du stormkvällen? -Ja.
Över radion lovade du att
om jag kom tillbaka skulle du berätta sanningen.
Minns du?
Jag tänker vittna mot dig.
-Att du ljög. Och att Rafe och Rose ljög. -Raring.
Få Rafe att överlämna sig.
Det tänker jag inte göra.
-Varför? John B sköt inte Peterkin. -Nej, men det är hans fel att hon är död.
Va?
Jag erbjöd mig att hjälpa honom för en liten del av
vad som tillhör mig, men han sa nej. Vet du varför?
Han är girig, som hans far före honom.
Han vill ha det förbannade guldet så mycket
att han inte gav nåt av det till den som kunde hjälpa honom.
Så mycket att han körde bilen framför vårt flygplan
och nästan dödade dig och mig. Det var därför vi och Peterkin var där.
Det var därför det hände. Det var han.
Nej.
Det var Rafe.
Han kommer att åka fast, och dra alla er med sig.
Raring…
Det gör han inte.
För jag tänker inte låta det hända. Du förstår inte.
Den här familjen, allt det här…
Jag hade det inte som barn.
Inget av det.
Och om du tror att jag inte skulle göra allt i min makt för att hålla ihop oss,
så har du inte lyssnat på mig.
Säger du inte sanningen ser du mig aldrig mer.
Det menar du inte.
Du är min favorit, Sarah. Det vet Rafe.
Men, nej.
Jag väljer inte mellan min dotter och min son.
Jag kan inte.
Men jag lovar att allt blir bra i slutändan.
Vi kommer att klara oss, och bo här. Tillsammans som en familj.
Vad hände med dig?
-Kildare Countys sheriff. -Sheriff Shoupe, tack.
Vem hälsar jag ifrån?
-Ward Cameron. -Vänta.
Har du hört bandet?
Bara några sekunder. Men det är definitivt Gavin.
Jag tror att Ward förrådde Limbrey och din pappa.
Kan Limbrey och din pappa ha jobbat ihop?
Hon kommer.
Sarah!
Du klarade det.
Vad hände?
Hur gick det?
Ni hade rätt. Det funkade inte.
-Jag är ledsen. -Det avgör saken.
Ni måste packa ihop allt ni kan och dra härifrån.
Ta mat och vatten, och dela på er så fort som möjligt.
Det är nog för sent.
Följde de efter dig?
-Din pappa ringde dem. -Vi måste dra.
Stanna på stranden med händerna i luften!
-Spring nu! -Sarah!
-Spring! -Spring! Fort!
-Vi måste springa ifrån dem! -Kom igen! Spring!
Spring!
Kom igen!
-Fort! -Fort!
Spring!
Du klarar det.
-Är du okej, Sarah? -Ja. Är du okej?
-Ja. -Snabba på!
Ta hennes hand, JJ.
Snabba på!
-Kom igen! -Kom igen!
Stanna!
-Kom igen! -Stanna där ni är!
-Snabba på! -Fort!
Bakom trädet!
-Snabba på! -Vi är fast. Vi är omringade.
-Stanna! -Vad ska vi göra?
Vi har inget val. Vi slåss.
Det är över!
Rör er inte!
Rör er inte! Polis!
Upp med händerna nu!
Det ordnar sig.
Ni kommer ingenstans!
Nu går vi.
Ta er runt!
Lugnt och fint!
John B!
Kom ut så att jag ser dig!
-Stå still! -Jag ger mig!
-Stå still! -Upp med händerna!
Ni andra stannar där. Jag vill se händerna.
-Rör dig inte! -Jag vill vittna, Shoupe.
Det är på tiden. Ner på knä. Ingen annan rör sig.
Rör er inte. Håll händerna där jag ser dem.
-Hallå! Kom igen! -Thomas!
-Nej! -Sluta! Släpp honom!
Nej!
-Vad är det här? Låter ni det hända? -Rör dig inte!
-Sluta! -Thomas!
-Lugna dig! -Släpp mig!
Det här är för Peterkin.
Nej!
Undertexter: Janica Lundholm