ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Натисни на рану.
Буде боляче, але це треба зробити.
Я знаю, що тобі боляче. Але треба зупинити кровотечу.
Тисни.
Треба зняти сорочку. Я притискатиму, а ти знімай.
Отак.
Відкинься назад. Намагайся не рухатися.
Я дзвоню Терренсу.
-Золото у вас? -Так, у нас.
-Воно в вас! -Ви багатії!
Але в нас серйозна проблема.
-Сару поранили. -Що?
Так. У живіт.
Допоможіть нам. Ми в полі, ліворуч від вас.
-Де саме? -Не знаю.
Я надішлю координати. Покваптеся!
-Ми вас знайдемо. -Добре.
Вони вже їдуть. Тільки тримайся!
Дідько!
Саро!
Я скинув адресу лікаря. Скажеш, що від мене!
-Це ж лікарня? -Ні! Хочеш до в'язниці?
Мені начхати. Їй потрібен лікар.
Він кращий за срану лікарню. Він вам допоможе.
Саро, усе буде гаразд. Чуєш, мала? Дихай глибше, розслабся. Усе гаразд.
Зустрінемося в порті за вісім годин.
Не більше. Тут стає гаряче.
Мій лікар про тебе подбає.
-Це він? -Це він.
Він хороший.
-Ті, дякую! -Усе буде гаразд. Не бійся.
Вам знадобляться гроші.
Джоне Бі, бережи мою подругу. Саро!
Ти сильна. Тримайся.
Їдь!
А якщо вони заберуть золото?
До біса те золото!
Треба відвезти тебе до лікаря.
Гей, ти!
Обережно!
До місця призначення шість кілометрів.
Усе гаразд.
Поїдемо по навігатору. Тримайся. Усе буде гаразд.
-Поверніть ліворуч на Стейт-роуд. -Дідько!
Мені потрібен навігатор!
Саро, усе гаразд.
-Джоне Бі, машина! -Дідько!
До місця призначення 3,7 кілометра.
М-ре Санн, можна Поупа на хвилину?
У нас контрольна.
Я з Фонду Вандергорста.
М-ре Гейворд, це до вас.
Дякую. Привіт, Поупе.
По-першу, мені дуже шкода, що ти не отримав стипендію.
Нічого страшного. Я одразу зрозумів, що програв.
Але деякі з нас зацікавилися цією історією
і хотіли б більше дізнатися про «Купця».
На жаль, скептики складали більшість.
Але один із філантропів почув про це
і просив тобі дещо передати.
М-РУ ГЕЙВОРДУ
Я не гарантую стипендію,
але якщо ти сподобаєшся цій родині, усе можливо.
Вони дуже впливові.
Нехай щастить.
Що там таке?
-Це пшениця? -Так.
Якого… м-м-м…
милого?
Чекай, Саро. Я зараз.
Ходімо. Я тебе підтримаю.
Готова? Ходімо.
Тримайся за мене.
-Не знаєте, де лікар? -Там.
-Дякую. -Ходімо.
М. НАЙҐАРД
-Та де ж ви! -Чого треба?
Я шукаю доктора Найґарда.
Д-ра Найґарда немає.
Ви не знаєте, де його знайти?
-Ви хто? -Друг Терренса.
Людину підстрелили.
Дідько!
Ліворуч камера. Подивіться в неї, щоб я вас побачив.
Заходьте через бар. Там праворуч сходи.
Гаразд. Дякую. Ходімо.
Станьте ближче. Ще одну. Усміхайтеся, будь ласка.
Лікарю!
Сюди її!
-Де ви? -Тут! Тут я.
Так. Піднімайтеся.
-Рана не в голові? -Ні, не в голові. Ходімо.
Голови не лікую.
Іще дві сходинки.
Бачу
Ідіть ліворуч.
Майже прийшли.
Бачу, дісталося тобі.
-Куди її, доку? -Далі по коридору.
Та їй гірше, ніж мені!
Поклади її на той стіл.
Вибач!
Усе гаразд. Почекай секунду.
Тримайся.
Скажіть мені, що робити.
А ну, погляньмо.
Що тут у нас?
Нічого ж собі!
З нею все буде гаразд?
Побачимо.
Ти знаєш, скільки грошей у цьому пікапі?
Шефе, не психуй.
Думай про що-небудь інше, або поліція помітить!
Ти не розумієш.
Я ніколи в житті не бачив таку силу-силенну грошей!
Я теж.
І одну з нас уже підстрелили. Пригальмуй!
А ось і Стаббі.
Стаббі, ми розбагатіли!
Дідько! Копи.
МИТНИЦЯ
Тягни брезент.
Хлопці! Хутчіш!
Привіт!
Гарного дня!
Натисни на рану, отак.
Так, сер. Ви який саме лікар?
Я не лікар.
Принаймні офіційно. Я скоріш постачальник послуг.
Що це означає?
Якщо ти в медінституті винаходиш ліки від артриту,
це не всім подобається.
Сильні світу цього не хочуть виліковувати.
Єдине, чого вони хочуть, – це заробляти гроші.
-Розумієш? -Авжеж.
Я чимось іще можу допомогти? Я на цьому не розуміюся.
Просто помовч трохи. Дай мені подивитися, що тут.
Невеличка зовнішня кровотеча і дуже серйозна внутрішня.
Що це означає?
Що можна різати.
Ви ж це обробите?
-Слушна думка. -Просто хочу допомогти.
Коли я її розріжу,
вона втратить багато крові і може померти.
-Ні! -А може не померти.
Головне, що я ні за що не відповідатиму.
Гаразд, не відповідайте.
І ще одне.
Це коштує чотири тисячі.
Це все, що в нас є.
Ти жартуєш?
Потримай.
Доку.
Врятуйте її. Будь ласка.
-Ми що, у квача граємося? -Не знаю.
Мені що, побити тебе транспортиром?
Поупе, серйозно, не біси мене.
Той дядько з комітету зі стипендій.
Погляньте на це.
Читай.
Уголос.
Я не вмію по-письмовому.
«Містере Гейворд, я звертаюся до вас,
бо маю доказ невинності Джона Бі Ратлиджа.
Ми мусимо зустрітися особисто. Це дуже важливо.
Чекаю в моєму офісі в Чарльстоні, Кінґ-стріт, 27, сьогодні в 20:00.
Приходьте самі.
З повагою, Лімбрі». Що за…
Чарльстон?
Вісім годин на машині плюс пором.
-Як ми встигнемо? -Треба вже виїжджати.
У мене вікно.
Що це в неї за доказ?
Він може виправдати Джона Бі.
Тоді їдемо до Чарльстона.
Мені треба сказати мамі.
Якщо ми отримаємо доказ, цього разу Шупу не скажемо.
Так. Точно!
ГЕРМАН ЛІМБРІ
Що?
Не знаю, але…
схоже, що цей Лімбрі
може бути родичем капітана «Королівського купця».
Цю кулю було непросто видалити, скажу я тобі.
Подай ножиці.
І потім, будь ласка, принеси коктейль.
Чудово.
А далі що?
Сподіватимемося,
що вона вичуняє.
Піду наллю ще.
Але ж усе гаразд?
Поживемо – побачимо.
Гей! Позбудься пікапа.
-Так. -Швиденько.
Скільки я обіцяв чекати?
Вісім годин.
Точно не хвилин?
Ми обіцяли, тож чекаємо.
Доку! Ідіть сюди.
-Є пульс? -Тут, але не на зап'ястку.
Дідько.
Що я можу зробити?
Більше рідини вводити не можна, вона помре. Вона мусить прокинутися.
-Гей! -Джоне…
Саро, це я.
Хвилинку.
Я дещо принесу. Зараз прийду.
Сонько!
Немає. Де ж воно? Дідько!
Дідько!
-Джоне Бі? -Усе гаразд.
Я нічого не відчуваю.
Ні, все гаразд. Послухай мене.
Твою матір! Де ж воно?
Якщо я не виживу…
Не кажи так. Усе буде добре.
Ми підемо від цього дивного лікаря, і все буде добре.
Тільки тримайся, гаразд?
Доку?
-Одну хвилинку. Зараз. -Доку!
Доку!
-Реанімувати вмієш? -Ні.
Це груднина. Тисни, доки я не скажу.
-Так. -Тільки ребра не ламай.
Гаразд.
Іще раз.
Стоп.
Ну ж бо…
Що з нею?
Що сталося?
Що ви робите?
Що?
Куди ви? Допоможіть! Допоможіть мені!
Вона втратила забагато крові.
Я вас залишу.
Прокинься!
Не помирай!
Дихай!
Усе гаразд.
Будь ласка, не помирай!
Ну ж бо! Прокидайся!
Саро, прокидайся!
Я кохаю тебе!
Доку!
Ідіть сюди.
Навіжений ти сучий сине!
Це була вона.
Це ж вона, так? Це була Сара.
Це була вона. Так.
Вона жива.
Не розумію, чим ти думав,
коли стріляв у неї.
Добре, що не влучив. Не можна…
Влучив.
-Що? -Я в неї влучив.
-Ти підстрелив Сару? -Я цілив у Джона Бі!
Вона просто вилізла під кулю.
-Вона жива? -Я не хотів у неї стріляти.
Гаразд.
Вибач.
Але мені байдуже.
Що ти сказав?
-Рейфе, це твоя сестра. -Сестра?
-Так, сестра. -Яка нас пограбувала?
Чий бойфренд у нас тицяв пістолетом?
-Розплющ очі, тату. -Краще замовкни.
Вона усю родину вб'є!
Вибачте за затримку. Це фото туриста. Впізнаєте?
Це вони?
Це моя Сара.
Її викрали, і їй задурив голову цей…
Він божевільний.
Це небезпечна особа.
Як бачите, вона поранена.
Ви можете їх знайти?
У нас є номери пікапу, є фотографії.
Ми повернемо їх і ваше майно.
Ми їх знайдемо.
Ні, ти не можеш їхати до Чарльстона в будень.
Але це наш шанс виправдати Джона Бі!
-Мала… -Навіщо тобі його виправдовувати?
-Він помер! -Майку!
-Він помер! -Майкле!
-Ти мусиш це прийняти. -Припини!
Послухай мене.
Я розумію,
що зараз ти переживаєш дуже важкі часи.
-Розумієш? -Так, доню.
Ми просто непокоїмося,
бо ти весь час із тими хлопцями.
Мамо! Це ж не якісь перші-ліпші хлопці!
-Я знаю, Кіаро! Я не… -Це мої найкращі друзі.
-Знаю! -З дитсадку! Мої єдині друзі!
Я розумію, але ти вже не в дитсадку.
-Я карась, мамо. Вибач! -Ні.
Насправді ні, бо ти мешкаєш на Вісімці.
Я з тобою розмовляю!
Усе одно я їхня! Ти не хочеш, щоб я була карасем,
бо ти народила мене від карася.
-Кіаро! -Яка трагедія!
Кіаро! Ти що? Це несправедливо.
Зупинися! Я ще не договорила.
Повернися негайно!
Мені все це остогидло!
Коли тебе сварять, ти починаєш загострювати конфлікт.
Я більше цього не терпітиму!
Я їй скажу.
Скажи.
Ви про що?
Вони, схоже, не проти.
Як ти дістав машину? Твій старий тобі б її не дав.
Я відкрутив впускні клапани на карбюраторі.
І тепер везеш машину до свого кузена Джеффа.
Поремонтувати.
-І переночувати. -Так.
Моя школа, Поупе.
Брешеш своєму старому, крадеш машину. Щось знайоме.
Гаразд, вразлива тема. Вибач.
У нас десь 18 годин до того, як він збіситься.
Головне, треба доти повернутися.
-Пансіон? Що? -Як варіант.
Це розширить твої горизонти.
-Я не поїду. -Дисциплінує тебе.
Це не моє!
Подивися, як ти зараз живеш! Подивися!
Добридень, м-ре і місіс Каррера.
Мем, сер! Обіцяю привезти її назад не пізно і цілою.
Що ти робиш?
Кіаро, послухай!
Хочеш – їдь, але якщо не повернешся вчасно,
не повертайся взагалі.
Вона блефує.
Гарного дня.
Без батьків було б настільки простіше.
Заспокойся ти! Вони прийдуть. Почекай.
Слухайте!
Копи!
Вони нас повсюди шукають.
На Стейт-стріт патрулі.
Десять хвилин до шостої. Треба вшиватися.
-Потім розберемося. -Ми обіцяли.
Може, вони померли. Може, їх спіймали.
Попливли, Стаббсе. Я не чекатиму на копів.
Почекай десять хвилин! Подзвони доку!
Їдять тебе мухи!
Їй треба трохи відпочити. Вона оклигає.
Заходь. Сідай.
Вам кудись треба?
Гей, дівчино! Тобі не можна вставати.
Скільки я спала?
Недостатньо.
-Ми встигнемо? -Ні. Вже запізно.
-Чуєш? -Ні.
-Саро… -У нас іще година.
Тобі треба лежати. Ти поранена.
Зі мною все гаразд.
Ходімо.
-Тобі не можна вставати. -Можна.
Розслабся.
Ми фотографувалися.
-Ви знімали? -Так.
Дідько!
Та невже?
Вас що, розшукують?
Знайома історія.
У мене є ідея.
Друг Диявола – мій друг.
Дякую, доку.
-Боже… -Їдьмо.
Гаразд.
Коли відійде наркоз, наскільки буде боляче?
До всирачки.
Доку, як я вам поверну машину?
-Ви ж їдете до порту? -Так. Пристань 39.
Чудово. Покладеш ключі під кришку баку.
Ви точно не проти?
Ви переплатили за мої послуги.
Нехай щастить.
-Дякую. -Дякую, доку.
Батьки так бояться, що я стану карасем,
наче це найгірше, що може статися.
Кажуть, у пансіонах курять травичку.
Не поїду я в пансіон.
Їм доведеться мене зв'язати і запхати в багажник.
А я ось що скажу.
Я б от просто зараз курнув.
Кі, ти не пробувала передзвонити Джонові Бі?
Двадцять мільйонів разів.
Це багато.
Відповідає якась тітка з готелю.
Поки що треба знайти докази його невинності.
Цей лист – наш шанс.
Так. До справи.
Ось за що я тебе люблю.
Який ти сьогодні Поуп?
Ні, дякую.
Спробую зосередитися.
Чемний Поуп.
Нудний Поуп.
А от я візьму.
Покажи фокус! Дай лапку!
-Сідай! -Сідай!
Спіймай рибку! Ось рибка!
Скільки в нас часу?
Небагато.
Дідько! Копи. Тікати?
Ні. Прикинься дурнем.
Пригальмуйте.
Усе буде гаразд.
-Дорогу закрито. -Що сталося?
Пограбування. Стрілянина. Їдьте далі.
Жертв немає?
Проїжджайте.
Джоне Бі.
Ми втратили золото.
Дідько.
Мені шкода, Сара.
-Саро? -Їдь!
-Гей! -Дідько!
Зупинися!
Стій! Зупинися!
-Їдь! -Їду!
-Гей! -Стій!
-Вони за нами їдуть? -Розвернулися.
-Обережно! -Дивися, куди їдеш!
Я її мало не збив!
Ти її збив!
Допоможи їй!
Гаразд.
-Господи… -Дідько!
Господи!
Кліо?
-Оце так порятунок! -Кліо!
-Ми викличемо когось. -Не дзвоніть копам!
Ходімо.
-Ти мене збив! -Вибач.
-Хто тобі видав права? -Північна Кароліна.
-Ти що, не бачив мене? -Ні.
Твою ж…
Ти диви! Ти жива!
Як ти?
Та це лише подряпина. Мене майже не зачепило. Бувало гірше.
-Треба звідси вшиватися. -Так.
Що сталося? Ми під'їхали до «Плейбоя»,
а там копи аж роєм рояться.
Ми на вас чекали, аж тут з'явилися копи.
З усіх боків. Я стрибнула за борт.
-А Терренс і Стаббс? -Я чула постріли.
Що?
Я втекла. Я б їх постріляла, але їх було забагато.
-Ого! Ми не самі. -Ні!
-Їдь! -Швидше можеш?
Не знаю. Спідометр не працює.
Я тисячу разів це прочитала і нічого не зрозуміла.
Лімбрі володіють половиною Чарльстона.
Що чарльстонські мажори можуть знати про вбивство на Кілдері?
І чому ти? Це теж підозріло.
-Правда ж? -«Приходь сам». Як вам це?
Я теж про це думав.
Мабуть, це тому…
-Та що таке? -Що там?
Зупинися. Диму забагато, навіть як на пікап твого тата.
У мене чутливі легені!
-Я зупинюся. -Зупинися вже!
Ну ж бо! Зупинися!
Дідько!
Ні!
-Боже! -Вилазьте!
-Вона вибухне. -Не вибухне.
Мабуть, ти відкрутив радіатор.
Я не помітив. Ти зламав ковпак маточини!
Мабуть, на зустріч ти не встигнеш.
План Б? Поїдемо громадським транспортом. Автостопом.
На велосипедах.
-Так, це радіатор. -Тато мене вб'є.
Не виключено.
Гаразд.
Ми точно в безпеці, Кліо?
Так. Перечекаємо тут, доки все не вляжеться.
Ти як?
Нормально.
Дякую вам. Я це дуже ціную. Дуже вдячний.
Неймовірно. Усе на місці!
Судячи з усього, золото на місці.
Господи.
Кажуть, зараз нас відпустять. Завтра я його відправлю.
А поки що воно в надійних руках багамської поліції.
Рейфе, я знаю, що ти засмучений, що ти картаєш себе.
Не треба. Я знаю, що ти не хотів її поранити.
Вони перевірили всі лікарні, морги.
Її ніде немає.
Це добре.
Виходить, вона жива, так?
Вона повернеться до нас.
А якщо зі мною щось не так?
Що? Вибач.
-Зі мною щось не так. -Усе з тобою добре.
Ні, тату.
Поїдемо додому, виспимося.
З'їмо який-небудь стейк.
Зранку ти почуватимешся інакше. От побачиш.
-Я думав, що все гаразд, але ні. -Візьми себе в руки.
У мене весь час ці думки в голові,
і я не можу з ними впоратися.
Я боюся того, що може статися.
Не знаю, скільки я ще витримаю.
-Ми все обговоримо. -Мені страшно.
Удома ми про все поговоримо.
-Це мені потрібна допомога. -Усе гаразд.
-Мені, не їй. -Ми про все поговоримо.
Ти не слухаєш. Мені зараз важко.
Візьми себе в руки. Подивися на мене.
Заспокойся. Негайно.
Дякую.
Усе гаразд. Він просто… Ми перенервували.
Він був на дорозі, коли все це сталося,
тому трохи напружений, але все буде добре.
Хочу ще раз вам подякувати.
Усе тихо. Я можу доправити вас до човна.
Вам є де пересидіти?
Попливемо на північ, наскільки Гольфстрім дотягне.
Пошукаємо безлюдний острів.
А потім? Знову тікати?
Саро…
Я знаю, ти не довіряєш копам, але ти не винний.
-Нам треба додому. -На ЗМ?
-Так. -А Уорд?
Що Уорд?
Це він має тікати, а не ми.
Він обіцяв сказати правду.
Я цього вимагатиму.
Йдеться не про це. Йому не можна довіряти.
Так. Але я – твоє алібі.
Покладися на мене!
Голуб'ята, ми тут тікаємо від копів.
-Ти йти можеш? -Мабуть, так.
Добре. Молодець.
Ходімо. Тільки обережно.
Нам час іти.
-Веди нас. -Пригніться.
-Це може бути що завгодно. -Клапан, це точно.
Я можу зробити терміново, але це дорожче.
Ми в глушині.
Він на сьомому небі. «Треба знати точку калібрування,
перш ніж ламати клапан, Джей-Джею.
Ти візьми…»
Слухай.
Що з тобою?
Мама так боїться, що я стану карасем,
що ладна віддати мене до пансіону.
Бо ти зв'язалася з поганою компанією, Кі.
Я нікуди не поїду.
І все одно вже пізно. Я така, яка є.
І це непогано.
Подивись на цього дядька.
Він для нас що завгодно зробить. Справжній карась.
Аж до кісток.
Але це лише моя думка.
Три сімдесят? Серйозно?
Так.
Кі, твої батьки не будуть проти, якщо ти за це заплатиш? Бо…
Будуть. Але я вже спізнилася на день, а двічі вони мене не вб'ють.
Спирайся на мене.
Тут безпечно?
У мене тут дядько працює. Ми в безпеці. Впізнаєте човен?
-Це татів. -Я думав, ви його вже продали.
Мабуть, зараз він вам самім придасться.
Дай мені.
Шкода, не можу попливти з вами. Класний човен.
-Ти хіба не їдеш? -Серйозно?
Вас розшукують. Краще мені самій.
Дякую.
-Серйозно. -Нема за що.
Може, коли-небудь і зі мною таке буде. Хтось мені допоможе.
Почекайте. Принесу ключі.
Не прощаюся! Я ще повернуся.
Дякую, Кліо.
Бензину вистачить?
Так, якщо вітер попутний.
Дай бог.
Гей! На човні!
Руки вгору!
Вгору, вгору!
Не стріляйте!
-Вгору, я кажу! -Він нічого не зробив!
Стій! Злазь!
Кліо! Ключі!
-Тікайте! Швидше! -Стій! Повернися!
Стрілятиму!
Стій!
Гей!
Усім добраніч.
Добраніч.
Ну ось, це Гольфстрім. Він довезе нас на північ, додому.
Додому.
Привіт.
Як справи?
Краще не буває.
Знаєш, що я подумала?
Що?
Давай одружимося.
Хіба нам не потрібен священник?
А обручки?
А що обручки?
На майбутнє: мені подобається смарагдове шліхтування або «принцеса».
Є ідея.
Тільки не в формі груші.
Найкращий варіант – «принцеса».
Я дарю тобі пропотілий клаптик бандани мого батька
на знак мого кохання.
Те, що треба.
Добре.
Владою, наданою мені
небом, зірками й морем,
оголошую нас дружиною і чоловіком.
У хворобах і здоров'ї, у багатстві і злиднях,
доки смерть нас не розлучить.
Можеш поцілувати наречену.
А собаку заведемо?
Саро! Може, спершу дістанемося додому?
-Хочу собаку. -Гаразд.
МІЙ ВИБІР
-Земля! -Схоже, велике місто.
Пошукаємо щось тихіше?
Пальне майже закінчилося.
У нас немає вибору.
Ми допливли.
Поглянь! Це ж Чарльстон.
ЧАРЛЬСТОН
Цікаво, де зараз Джон Бі з Сарою.
Переклад субтитрів: Марина Замятіна