EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Lägg tryck på det.
Det gör ont men tryck hårt.
Förlåt! Det gör ont, jag vet. Vi måste stoppa blödningen.
Tryck hårt. Vi måste ta av dig skjortan. Jag trycker och du tar av dig den.
Okej. Sådär.
Okej. Luta dig tillbaka. Sitt så stilla som möjligt.
Jag ringer Terrance.
-Fick ni guldet? -Vi har det.
-Du lyckades! -Du är rik!
Ja, men vi har ett större problem.
-Sarah blev skjuten. -Va?
I buken. Jag behöver hjälp. Vi är i sockerrörsfälten nån kilometer bort.
-Var exakt? -Jag vet inte.
Jag skickar positionen. Skynda er.
-Vi är på väg. Vi hittar er. -Okej.
Hjälp är på väg, okej? Håll dig vaken.
Fan!
Sarah!
Jag messade adressen till en läkare! Hälsa från mig!
-Är det ett sjukhus? -Nej. Vill ni bli gripna?
Jag bryr mig inte. Hon behöver hjälp.
Han är bättre än de på sjukan. Han tar hand om dig.
Sarah, du klarar dig. Okej? Andas bara, slappna av. Allt är bra.
Vi träffas i hamnen om åtta timmar.
Inte senare. Det kryllar av snutar där ute.
Min kille tar hand om dig.
-Är det här han? -Ja. Han är bra.
-T! Tack. -Det är okej. Du klarar dig!
Ni behöver pengar.
John B, ta hand om min tjej. Sarah! Du är en kämpe! Håll ut!
Åk! Snabbt!
Tänk om de tar guldet?
Åt helvete med guldet. Vi måste ta dig till läkaren.
Hallå där! Se upp!
Du är framme om 6 km.
Det är ingen fara.
Jag följer GPS:en, okej? Håll ut. Allt blir bra.
Sväng vänster på State Road…
Fan.
Fan! Jag behöver GPS:en.
Sarah, det är okej.
-John B! En bil! -Fan!
Du är framme om 3,7 km.
-Mr Sunn, får jag låna Pope en stund? -Vi är mitt i ett prov.
Jag är från Vanderhorst-stiftelsen.
Mr Heyward, det är till dig.
Tack. Trevligt att se dig.
Först vill jag säga att jag är ledsen att stipendiet drogs in.
Jag visste det eftersom jag lämnade intervjun.
Men några av oss blev imponerade av din berättelse
och ville veta mer om Royal Merchant.
Tyvärr var skeptikerna i majoritet.
Men en av bidragsgivarna hörde om det och bad mig ge det här till dig.
Jag kan inte garantera ett stipendium,
men om du blir vän med familjen, vem vet?
De är väldigt mäktiga.
Lycka till.
Okej, vad var det?
-Är det vetesymbolen? -Ja.
Vad fa…
…siken?
Håll ut, Sarah. Jag kommer.
Vi är framme. Jag har dig.
Okej. Redo? Nu går vi.
Jag har dig.
-Vet ni var läkaren är? -Där inne.
-Tack. -Okej.
-Kom igen! -Vad vill du?
Jag söker dr Nygard.
Dr Nygard är inte här.
Vet du var jag kan hitta honom?
-Vem är du? -Terrances vän. Nån har blivit skjuten.
Helvete!
Det finns en kamera till vänster. Låt mig se era ansikten.
Okej, gå igenom baren. Det finns en trappa till höger.
Ja. Tack. Nu går vi.
Ni måste klämma ihop er. Vi tar en till. Le den här gången.
Doc!
Ta hit henne!
-Var är du? -Här. Jag är här inne!
-Hallå! -Ja. Kom igen.
-Det är väl inte skallen? -Nej. Kom igen.
Jag gör inte skallar.
Bra. Två steg till.
Gå till vänster där borta.
-Vi är nästan framme. -Du ser ut att ha rejält ont.
-Var ska jag lägga henne? -Gå längst ner i korridoren här.
Fan! Hon är i sämre skick än jag.
-Lägg henne på bordet där. -Förlåt.
Det är ingen fara. Ett ögonblick.
Håll ut.
Vad ska jag göra?
Vi tar en titt på det här.
Vad har vi här?
Jösses!
Hon klarar sig väl?
Det återstår att se.
Vet du hur mycket pengar vi har i den här lastbilen?
Du låter knäpp. Sluta tänk på det. Snuten känner av dina vibbar.
Men du fattar inte. Jag har aldrig haft så mycket i mitt liv!
Inte jag heller. Och en av oss är redan skjuten. Sakta ner.
Ja! Där är Stubby!
Stubby, vi är rika!
Fan. Snuten.
TULLVERKET
Ta presenningen.
Killar! Skynda på!
Hej, killar.
Ha en bra dag.
Tryck på såret.
Ja, sir. Vilken slags läkare är du?
Jag är inte läkare.
Inte enligt lagen. Jag är snarare en tjänsteleverantör.
Vad betyder det?
Hittar nån ett botemedel mot artrit på läkarutbildningen
så gillas det inte högre upp.
De är inte intresserade av att bota folk.
Allt de bryr sig om är klöver, pengar.
-Fattar du? -Ja då.
Borde jag göra nåt annat? Jag vet inget om det här.
Var tyst bara. Ta bort det där och låt mig titta på det.
Hon blöder lite på utsidan och mycket på insidan.
Vad betyder det?
Att jag kan gå in.
Du ska desinficera den, va?
-Bra tänkt. -Jag vill bara hjälpa.
När jag går in kommer hon att förlora mycket blod. Det kan döda henne.
-Nej. -Eller inte.
Poängen är att jag inte kan hållas ansvarig.
Du är inte ansvarig.
Det är en sak till. Jobbet kostar 4 000.
Det är allt jag har.
Du måste skämta.
Håll i här.
Doc.
Rädda henne. Snälla.
-Leker vi tafatt? -Jag vet inte.
Måste jag slå till dig? Vad gör du?
Allvarligt, Pope, du gör mig galen.
Han kom från stipendiekommittén. Titta på det här.
Läs det.
Högt.
Jag kan inte läsa kursiv text.
"Käre mr Heyward, jag skriver för att
jag har fysiska bevis som kan rentvå John B. Routledge.
Det är av högsta vikt att vi träffas här
på 27 King Street i Charleston prick kl. 20.00 ikväll.
Kom ensam.
Hälsningar, C. Limbrey."
-Charleston? -Det är åtta timmar med bil plus färja.
-Hur ska vi hinna dit? -Vi måste åka nu.
Jag har håltimmar.
Vad betyder "fysiska bevis"?
Att han kan fria John B.
Då åker vi till Charleston.
Min mamma måste få veta.
Och den här gången ger vi det inte till Shoupe.
Precis. Som om!
Vadå?
Jag är inte säker, men den här C. Limbrey
kan vara släkt med Royal Merchants kapten.
Det var inte lätt att få ut de där, det kan jag lova.
Ge mig saxen.
Och kan jag få min Salty Dog, tack?
Perfekt.
-Vad händer nu? -Vi väntar.
Och hoppas att hon vaknar.
Dags för påfyllning.
Men allt är bra, va?
Det får tiden utvisa.
Du. Gör dig av med bilen.
-Visst. -Rappa på!
-Hur länge skulle vi vänta? -Åtta timmar.
Inte åtta minuter?
Vi sa att vi skulle vänta, så vi väntar.
Doc! Kom hit!
-Känner du den? -Ja, här. Men inte på handleden.
Fan.
Vad ska jag göra?
Hon har fått mycket vätska. Får hon mer dör hon. Hon borde vakna.
-Hej. -John B.
Ja, det är jag.
Vänta lite… Jag måste hämta nåt. Jag kommer strax.
Sömntuta.
Det är inte här. Var är det? Fan!
Fan!
-John B? -Mår du bra?
Jag känner inget.
Nej. Du mår bra. Det är okej. Lyssna på mig.
Helvete! Var är grejen?
Om jag inte klarar mig…
Säg inte så. Du klarar dig. Vi ska ta oss härifrån, och allt blir bra.
Du måste stanna hos mig, okej?
Doc?
-Vänta lite. Jag kommer! -Doc?
Doc! Kom hit!
-Kan du HLR? -Nej.
Tryck på bröstbenet tills jag säger stopp. Bryt inte hennes revben.
Okej.
Okej, och igen.
Sluta.
-Sluta. -Kom igen.
Vad är det?
Vad händer?
Vad sysslar du med?
Va?
Vart ska du? Hjälp! Hjälp mig!
Hon har förlorat för mycket blod.
Jag lämnar dig med henne.
Kom igen.
Stanna hos mig.
Kom igen.
Det är okej.
Nej! Dö inte, snälla.
Kom igen, vakna!
Sarah, vakna!
Jag älskar dig.
Doc? Doc!
Kom hit.
Din galna jävel.
Det var hon.
-Det var väl hon? Det var Sarah. -Det var hon. Ja.
Hon lever.
Men vad fan tänkte du på?
Du sköt mot henne.
Tur att du inte träffade. Du kan inte…
Jag träffade.
-Va? -Jag sköt henne.
-Sköt du Sarah? -Jag försökte skjuta John B.
Det var en olycka. Hon ställde sig i vägen.
-Mår hon bra? -Det var inte meningen.
Okej.
Förlåt.
Men jag bryr mig inte.
Vad sa du?
-Rafe, det är din syster. -Min syster?
-Ja, din syster. -Den som stal från oss?
Vars pojkvän riktade en pistol mot oss, eller hur?
-Öppna ögonen, pappa. -Håll käften.
-Hon kommer att förstöra vår familj. -Ursäkta dröjsmålet.
Vi fick ett foto från en turist. Kan du bekräfta?
Är det de?
Det är min Sarah.
Hon blev kidnappad och hjärntvättad av den här…
Han är en mycket störd person. Han är väldigt farlig.
Du ser att hon är skadad.
Kan du hitta dem åt mig?
Vi har bilregistreringsnumret. Och bilder. Vi ska hitta dem och det de stal från er.
Vi ska hitta dem.
Du åker inte till Charleston. Du har skola imorgon.
Men jag kan äntligen rentvå John B!
-Älskling… -Vad hjälper det?
-Han är borta! -Mike.
-Han är borta! -Michael!
-Du måste acceptera det. -Sluta!
Hör på.
Jag förstår att vad du går igenom just nu är ohyggligt svårt.
-Gör du? -Ja, det gör jag.
Vi försöker bara säga att vi är oroliga för att du alltid är med de här killarna.
Gud! De är inte bara några killar jag hittat på gatan!
-Jag vet det! Jag säger inte… -De är mina bästa vänner.
-Jag vet det! -Sen dagis! Mina enda vänner!
Jag förstår det, men du är inte liten längre.
-Jag är en Pogue! Förlåt! -Nej.
Det är du inte, för du bor på Figure Eight.
Jag pratar med dig!
Jag är en av dem! Du är så rädd att jag ska vara en Pogue
för du blev gravid med en Pogue.
-Vilken tragedi! -Allvarligt? Det är inte rättvist!
Stanna! Gå inte när jag pratar med dig. Vänd dig om och se på mig!
Jag är så trött på den här skiten!
Varje gång du hamnar i trubbel blir det bråk mellan oss.
Jag har fått nog!
Jag säger det.
Gör det.
Vadå?
De tar det jättebra.
Hur fick du kärran? Din farsa lånade knappast ut den.
Jag öppnade insugsventilerna så att motorn började pipa.
Och nu ska du ta den till din kusin Jeff. Han ska fixa den.
-Och sova… -…över.
Du börjar ta efter mig, Pope.
Att ljuga för sin pappa och ta hans bil. Det låter bekant.
Okej, det är känsligt. Förlåt.
Vi har 18 timmar på oss innan han blir galen.
Får han bara tillbaka den innan dess är vi okej.
-Internatskola? -Det är ett alternativ.
Du kan vidga vyerna och komma härifrån.
-Jag vägrar. -Du behöver stadga.
De är inte som jag.
Titta på ditt liv nu! Titta på ditt liv!
Hej, mr och mrs Carrera!
Hej. Jag lovar att hon är i säkerhet och inte kommer hem för sent.
Vad gör du?
Kiara, lyssna.
Åk om du vill, men om du inte kommer hem i tid,
behöver du inte komma tillbaka alls!
Hon bluffar.
Ha en bra dag!
Det skulle vara så mycket lättare utan föräldrar.
Kan du lägga av med det där? De kommer. Vänta och se.
Hörni!
Snutar!
De letar överallt efter oss. De bevakar hela State Street.
Klockan är tio minuter i sex. Vi måste dra.
-Vi delar det sen. -Vi skulle vänta.
De kan vara döda. De kan ha åkt fast.
Ta oss härifrån, Stubbs. Jag väntar inte på att åka fast.
Vänta tio minuter till! Ring Doc Marsh!
Oj då.
Attans också.
Hon behöver vila sig några minuter. Sen mår hon bättre.
Kom in. Slå dig ner.
Är ni på väg nånstans?
Oj, lilla damen! Du måste ligga ner.
Hur länge sov jag?
Inte länge nog.
-Hinner vi fortfarande? -Nej. Vi… Det är över.
-Okej? -Det är inte över.
Det är en timme kvar.
Du måste vila. Du blev skjuten.
Jag mår bra.
Vi ska ta oss dit.
-Du borde inte stå upp. -Jag mår bra.
Okej. Slappna av.
Vi fotade bara.
-Tog du de här? -Ja. Jag stod där.
Fan!
Är det ett skämt?
Ni har visst folk efter er.
Det känns igen.
Men jag har en idé.
Djävulens vän är min vän.
Tack, Doc.
-Kära nån. -Nu åker vi.
Okej.
Hur illa blir det när bedövningen avtar?
Ett mindre helvete.
Hur lämnar jag tillbaka bilen till dig?
-Ni ska bara till hamnen, eller hur? -Ja. Kajplats 39.
Bra. Lägg nycklarna i påfyllningslocket bara.
Är du säker?
Du betalade för mycket för vården, så… Ha en trevlig resa.
-Tack. -Tack, Doc.
Mina föräldrar är paranoida för att jag är en Pogue. Det värsta som kunde hända, typ.
Men de har bra gräs på internatskolan.
Jag ska inte gå på internatskola.
De får kidnappa mig, binda mig och kasta mig i en skåpbil.
Jag tycker att vi röker lite gräs nu.
Har du försökt nå John B på det där numret?
-Typ tjugo miljoner gånger. -Det är många gånger.
Nån kvinna på ett hotell svarar jämt.
Tills de hör av sig igen får vi försöka rentvå honom.
-Det här brevet är vårt bästa hopp. -Ja. Behåll fokus.
Det är därför jag älskar dig.
Vilken Pope är du idag?
Nej, tack.
Jag försöker fokusera.
Duktiga Pope.
Tråkiga Pope.
Jag tar den.
Gör trick nu! Rulla!
-Sitt. -Sitt.
Fånga en fisk! Fiska!
Hur mycket tid har vi?
Inte mycket.
Fan! Snutar. Ska jag vända?
Nej. Spela dum bara.
-Sakta ner. -Okej, jag fixar det här.
-Vägen är avstängd. -Vad har hänt?
Ett rån. Skottlossning. Kör vidare.
Är alla okej?
Kör vidare.
John B.
Vi förlorade guldet.
Fan.
Jag är ledsen, Sarah.
-Sarah? -Kör!
-Hallå där! -Fan!
Stanna bilen!
Stanna! Stanna bilen!
-Kör! -Jag kör!
-Hallå där! -Stanna!
-Är de kvar? -De svängde av.
-Ta det lugnt! -Se upp, idiot!
Jag körde nästan på nån!
Du körde på nån.
-Gå och hjälp henne! -Okej.
-Herregud. -Fan, mannen!
Herregud!
Cleo?
Vilken jäkla räddning!
-Ligg still. Vi ringer nån. -Ring inte polisen.
-Kom nu. -Du körde på mig.
-Var tog du körkortet? -I North Carolina.
-Såg du inte mig? -Nej.
Din jäkla… Hej! Du klarade dig, tjejen!
Är du okej?
Bara en skråma. Jag flög över bilen. Jag har varit med om värre.
-Vi måste dra härifrån. -Ja.
Vad har hänt? Vi åkte till Playboy och det kryllade av snutar runt båten!
Vi väntade på er och snutarna dök upp.
De kom från alla håll. Jag hoppade överbord.
-Terrance och Stubbs, då? -Jag hörde skott.
Va?
Jag sprang. Jag ville hjälpa dem men de var för många.
-Vi har fått sällskap! -Åh, nej!
-Kör! -Går den inte snabbare?
Jag vet inte. Mätaren funkar inte.
Jag har läst det tusen gånger. Jag fattar ingenting.
Limbreys äger typ halva Charleston.
Vad vet Charlestons Kook-kungar om ett mord på Kildare Island?
Och varför just du? Det är också skumt.
-Visst? -"Kom ensam." Det är jäkligt skumt.
Jag tänkte likadant. Jag tror att det är för att…
-Kom igen! -Vad är det?
Stanna. Det är mycket rök, även för din pappas bil.
Jag har känsliga lungor.
-Jag stannar. -Pope, stanna!
Kom igen!
-Fan också! -Nej.
-Gud! -Ut!
-Den exploderar. -Nej, det gör den inte.
Du har säkert kopplat loss kylaren.
Det här har jag inte sett förr. Du tappade navkapseln!
Du ska nog flytta mötet till senare.
Plan B? Vi kan ta bussen, lifta eller hyra cyklar.
-Det är kylaren. -Min pappa dödar mig.
Ja, förmodligen.
Okej.
Är vi okej här, Cleo?
Ja. Vi väntar här tills det lugnar ner sig.
Mår du bra?
Ja då.
Jag är väldigt tacksam. Jag uppskattar det. Tack så mycket.
Det är otroligt. Allt är där.
Så vitt jag ser är allt guld där.
Herregud.
De säger att vi kan åka snart. Jag sätter det på flyget imorgon.
Tills dess bevakar Bahamaspolisen guldet.
Jag vet att du är upprörd. Och att du har dåligt samvete,
men det behöver du inte. Du ville inte skada henne.
De sa att de har kollat alla sjukhus och bårhuset.
Hon finns ingenstans.
Det är goda nyheter. Det betyder att hon mår bra. Okej?
Hon kommer tillbaka.
Tänk om jag inte är okej?
Va? Vadå?
-Jag är inte okej. -Jo då, det är du.
-Nej, pappa. -Vi får en god natts sömn.
Vi äter en biff eller nåt först.
Sen imorgon känns det annorlunda. Det vet jag.
-Jag trodde att jag var okej. -Behärska dig.
Jag får de här tankarna i huvudet hela tiden.
Jag vet inte om jag kan styra dem. Jag är rädd för vad som kan hända.
Jag vet inte om jag klarar mer, okej?
-Vi tar det sen. -Jag är rädd.
Vi pratar om det sen, i huset.
-Jag behöver inte henne. -Han är okej.
-Jag behöver hjälp. -Vi tar det sen.
Du lyssnar inte. Jag har det svårt just nu.
Du måste skärpa dig. Titta på mig.
Skärp dig. Nu.
Tack.
Han mår bra. Han är bara lite… Det har varit galet.
Han var där ute på vägen när allt hände, så han är lite upprörd, men han mår bra.
Jag vill tacka er igen.
Det är lugnt nu. Jag kan fixa en båt till er. Har ni någonstans ni kan åka?
Vi följer Golfströmmen norrut så långt vi kan.
Vi hittar en öde ö att bo på.
Och sen då? Ska vi fortsätta fly?
Sarah…
Du litar inte på polisen, men du är oskyldig.
-Vi borde åka hem. -Till OBX?
-Ja. -Och Ward?
Vad är det med honom? Det är han som borde fly, inte vi.
Han lovade att säga sanningen om vi åker hem. Jag pratar med honom.
Det handlar inte om det. Det går inte att lita på honom.
Visst. Men jag är ditt alibi. Lita på mig.
Hallå, era turturduvor. Vi flyr från snuten just nu.
-Klarar du att gå? -Jag tror det.
Okej, du fixar det, tjejen.
Kom igen. Vi måste sticka. Huka er.
Vi måste gå.
-Vi följer dig. -Huka er ner.
-Det kan vara vad som helst. -Det är nog ventilen.
Jag kan göra det snabbt, men det kostar extra.
Mitt i ingenstans…
Han är i sjunde himlen. "Du måste veta mätpunkten
innan du gör nåt med insugsventilen, JJ. Man tar…"
Du.
Mår du bra?
Min mamma är så rädd att jag blir en Pogue att hon vill skicka mig på internat.
Tja, det är väl straffet för att du hänger med fel människor.
Jag tänker vägra.
Det är ändå för sent. Jag är redan den jag är.
Det är inte så illa.
Titta på killen där borta.
Han gör vad som helst för oss. Det är en sann Pogue.
Ända in i benmärgen.
Men det är bara min åsikt.
-Trehundrasjuttio? Allvarligt? -Ja, mannen.
Är du säker på att dina föräldrar låter dig betala det här? För…
Nej. Men jag är redan en dag sen, och de kan bara döda mig en gång.
Jag hjälper dig.
Är det lugnt här?
Min farbror jobbar här, så vi är säkra. Känner ni igen båten?
-Min pappas. -Jag trodde att ni hade sålt den.
Det är läge att ge tillbaka den nu.
Jag tar den.
Jag önskar att jag kunde hänga på. Båten är fin.
-Följer du inte med oss? -Skämtar du?
Ni är efterlysta. Jag är säkrare ensam.
Tack.
-Allvarligt. -Inga problem.
Nån dag kanske jag får vad ni två har. Nån som hjälper mig.
Jag hämtar nycklarna.
Vi säger inte hej då än! Jag kommer strax.
Tack, Cleo.
Räcker bränslet?
-Vi fixar det om vi får akterlig vind. -Hoppas det.
Hallå! Ni där!
Upp med händerna.
Högt upp med dem!
Skjut inte, okej?
-Upp, sa jag. -Han har inte gjort nåt!
Stanna! Kom hit!
Cleo! Nycklarna!
-Åk! Kör härifrån! -Hallå där! Stanna! Kom tillbaka!
Jag skjuter!
Stanna!
Hallå!
God natt, allihop.
Godnatt.
Okej, här är Golfströmmen. Den tar oss norrut och hemåt.
Hemåt.
-Du. -Hur mår du?
Aldrig mått bättre.
Vet du vad jag tänkte?
Vadå?
Vi gifter oss.
Behöver vi inte en präst eller nåt?
Och ringarna, då?
Vad är det med dem?
Så du vet inför framtiden: Jag gillar prinsesslipning och smaragdslipning.
Jag har en idé.
Inte päronslipning.
Prinsesslipning! Min favorit.
Jag ger dig den här svettiga biten av min fars bandana
som ett tecken på min kärlek.
Den är perfekt.
Okej.
I kraft av mitt ämbete
och av himlen, stjärnorna och havet,
förklarar jag oss nu för man och hustru.
I nöd och lust, i rikedom och fattigdom,
tills döden skiljer oss åt.
Du kan kyssa bruden nu.
Kan vi skaffa en hund?
Okej, Sarah. Vi tar oss hem först. Vad tycker du?
-Vi skaffar en hund. -Okej.
-Jag ser land! -Det ser ut som en stor stad.
Ska vi försöka hitta nåt mindre?
Bränslet är nästan slut.
Vi har inget val.
Vi klarade det.
Titta! Det är Charleston!
Undrar var John B. och Sarah är just nu.
Undertexter: Janica Lundholm