‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Apasă aici. Ai înțeles? ‎O să doară, dar trebuie să apeși.
‎Îmi pare rău. Știu, doare. ‎Așa oprim sângerarea.
‎Apasă!
‎Scoate-ți cămașa. Eu apăs, tu o dai jos.
‎Așa.
‎Bine. Lasă-te pe spate. ‎Mișcă-te cât mai puțin.
‎Îl sun pe Terrance.
‎- Ai luat aurul? ‎- L-am luat.
‎- Bine! ‎- Ești bogat!
‎Avem aurul, dar nu e bine. ‎Sarah a fost împușcată.
‎- Poftim? ‎- În stomac.
‎Ajutați-mă. Suntem în trestie, ‎cam la un kilometru.
‎- Unde anume? ‎- Nu știu.
‎Îți trimit coordonatele. Grăbiți-vă.
‎- Venim. Vă găsim noi. ‎- Bine.
‎Vin ajutoare. Rezistă.
‎La naiba!
‎Sarah!
‎Ți-am trimis adresa unui doctor! ‎Zi-i că te-am trimis eu!
‎- E un spital? ‎- Nu. Vrei să fii prins?
‎Nu-mi pasă. Are nevoie de ajutor.
‎E mai bun decât orice doctor. ‎E omul meu. Se ocupă.
‎Sarah, o să te faci bine. Înțelegi? ‎Respiră, calmează-te. Totul e bine.
‎Ne vedem la debarcader în opt ore.
‎Nu întârziați. E agitație mare.
‎Tipul e bun. Te face bine.
‎- El e? ‎- Da. O să se ocupe de tine. E bun.
‎- T! Mulțumesc. ‎- E în regulă. Am eu grijă!
‎O să ai nevoie de bani.
‎John B, ai grijă de fata mea. ‎Sarah! Ești o luptătoare, fată! Rezistă!
‎Du-te!
‎Dacă ne lasă fără aur?
‎Dă-l naibii de aur! ‎E vorba de tine. Mergem la doctor.
‎Omule! Aveți grijă!
‎Destinația dv e la 6,5 kilometri.
‎E în regulă.
‎Urmez traseul pe GPS. ‎Rezistă. O să fie bine.
‎- Virați la stânga pe strada… ‎- La dracu'!
‎Am nevoie de indicații.
‎Sarah, e în regulă.
‎- O mașină! ‎- La dracu'!
‎Destinația este la 3,7 kilometri.
‎- Dle Sunn, aș vrea să vorbesc cu Pope. ‎- Acum dăm un test.
‎Sunt de la Fundația Vanderhorst.
‎Dle Heyward, e pentru tine.
‎- Mulțumesc. ‎- Salut, Pope.
‎Întâi, să știi că îmi pare rău ‎pentru pierderea bursei.
‎E în regulă. Era clar, ‎dacă am plecat de la interviu.
‎Unii dintre noi am fost impresionați ‎de povestea ta
‎și voiam informații despre Royal Merchant.
‎Din păcate, au fost mai mulți sceptici.
‎Unul dintre binefăcători a auzit ‎și mi-a cerut să-ți dau ceva.
‎DL HEYWARD
‎Nu pot garanta nimic legat de bursă,
‎dar dacă intri în grațiile familiei, ‎cine știe?
‎Sunt foarte puternici.
‎Succes!
‎Ce-a fost asta?
‎- E simbolul grâului? ‎- Da.
‎Să-mi bag…
‎banii la bancă!
‎Rezistă, Sarah. Vin.
‎Haide. Te țin eu.
‎Așa. Gata? Să mergem!
‎Te-am prins.
‎- Știți unde e doctorul? ‎- Acolo.
‎- Mulțumesc. ‎- Aici.
‎- Haide! ‎- Da, ce vrei?
‎- Îl caut pe dr Nygard. ‎- Dr Nygard nu e aici.
‎Știi unde-l putem găsi?
‎- Cine ești? ‎- Îl știu pe Terrance.
‎- Am pe cineva împușcat. ‎- ‎La naiba!
‎E o cameră sus, în stânga. ‎Uitați-vă la ea. Să vă văd fețele.
‎Bine, treceți prin bar. ‎Sunt niște scări în dreapta.
‎Bine. Mulțumim. Haide!
‎Strângeți-vă. Încă una. ‎Zâmbiți de data asta.
‎Doctore!
‎Adu-o aici.
‎- Doctore, unde ești? ‎- Aici!
‎Da. Haideți!
‎- Nu e la cap, nu? ‎- Nu e la cap. Haide!
‎Nu mă ocup dacă e la cap.
‎E bine. Încă două trepte.
‎Mergeți în stânga.
‎Aproape am ajuns.
‎Se pare că te-au aranjat bine.
‎- Unde s-o așez, doctore? ‎- Mergeți pe hol.
‎La naiba! Arată mai rău ca mine.
‎- Așaz-o acolo, pe masă. ‎- Iartă-mă.
‎E în ordine. Așteptați puțin.
‎Rezistă!
‎Spune-mi ce să fac.
‎Să vedem rana.
‎Ce avem aici?
‎Doamne!
‎O să fie bine?
‎Asta rămâne de văzut.
‎Știi câți bani avem în mașina asta?
‎Ești agitat!
‎Nu te mai gândi la asta. Te miros copoii.
‎Nu înțelegi!
‎N-am mai avut așa marfă în viața mea!
‎Nici eu.
‎Unul dintre noi e împușcat. Încetinește!
‎Uite-l pe Stubby!
‎Stubby, suntem bogați!
‎Rahat! Poliția.
‎AUTORITATEA VAMALĂ
‎Adu prelata!
‎Băieți! Mai repede!
‎Bună!
‎O zi bună!
‎Apasă pe rană.
‎Da, domnule. Ce fel de doctor ești?
‎Nu sunt doctor.
‎Nu în ochii legii. ‎Sunt mai degrabă un furnizor de servicii.
‎Ce înseamnă asta?
‎Dacă găsești leacul pentru artrită ‎în facultate,
‎sus-pușilor nu prea le place.
‎Cei care au puterea ‎nu vor să vindece nimic.
‎Le pasă doar de bani, atât.
‎- Mă asculți. ‎- Da.
‎Trebuie să fac ceva? ‎Nu știu nimic despre asta.
‎Da, fă liniște. ‎Dă asta la o parte și lasă-mă mă uit.
‎Sângerează puțin pe dinafară ‎și mult pe dinăuntru.
‎Ce înseamnă asta?
‎Înseamnă că pot opera.
‎Îl sterilizezi, nu?
‎- Bravo. ‎- Vreau să ajut.
‎Când tai, o să piardă mult sânge.
‎- Poate să moară. ‎- Nu!
‎- Nu. ‎- Sau nu.
‎Nu pot fi tras la răspundere pentru asta.
‎N-o să fii.
‎Mai e ceva.
‎Treaba asta costă 4.000.
‎Asta e tot ce am.
‎Să fiu al naibii!
‎Ține asta.
‎Doctore…
‎Salveaz-o, te rog.
‎- Jucăm leapșa? ‎- Nu știu.
‎Vreți să vă bat? Ce se întâmplă?
‎Serios, Pope, mă scoți din minți.
‎Tipul era de la comitetul de burse. ‎Uită-te la asta.
‎Citește.
‎Cu voce tare.
‎Nu înțeleg scrisul de mână.
‎„Dragă dle Heyward, îți scriu ‎fiindcă am probe materiale
‎care-l pot exonera pe John B Routledge.
‎E vital să ne întâlnim față în față ‎la biroul meu,
‎pe strada King 27, în Charleston ‎la ora 20:00 fix, în seara asta.
‎Te rog să vii singur.
‎Salutări, C Limbrey.”
‎- Ce naiba? ‎- Charleston?
‎Opt ore, plus feribotul, ‎cum ajungem în seara asta?
‎- Dacă plecăm acum. ‎- Am o oră liberă.
‎- Ce înseamnă „probe materiale”? ‎- Că îl poate exonera pe John B.
‎Atunci, hai la Charleston.
‎Trebuie să-i spun mamei.
‎Dacă obținem probele, ‎nu i le mai dăm lui Shoupe.
‎Evident!
‎Ce e?
‎Nu sunt sigur, dar oricine ar fi Limbrey,
‎e posibil să fie rudă ‎cu căpitanul de pe Royal Merchant.
‎N-a fost o extracție simplă, să știi.
‎Dă-mi foarfeca.
‎Apoi dă-mi cocktailul ăla, te rog.
‎Perfecto.
‎- Acum ce se întâmplă? ‎- ‎Așteptăm.
‎Și sperăm că se trezește.
‎E timpul pentru încă un rând.
‎Dar e bine, nu-i așa?
‎Doar timpul ne va spune.
‎Scapă de camion.
‎- Da, șefu'. ‎- Repede!
‎- Cât am zis că așteptăm? ‎- Opt ore.
‎Sigur n-am zis minute?
‎Am zis să așteptăm, așa că așteptăm.
‎Doctore. Vino aici!
‎- Simți pulsul? ‎- Aici da, la mână nu.
‎Rahat!
‎Ce să fac?
‎Are primit multe lichide. ‎Mai multe o omoară.
‎Trebuie să se trezească.
‎- John B… ‎- Sarah, eu sunt.
‎Rezistă! Trebuie să iau ceva. ‎Mă întorc imediat.
‎Somnoroaso!
‎Nu e aici. Unde e? La naiba!
‎La naiba!
‎- John B? ‎- Ai scăpat.
‎Nu simt nimic.
‎Nu! Ai scăpat. E în ordine. ‎Ascultă-mă.
‎La naiba! Unde e?
‎Dacă nu scap…
‎Nu vorbi așa. O să scapi.
‎Plecăm din cabinetul ăsta oribil ‎și totul va fi bine.
‎Rămâi cu mine.
‎Doctore?
‎- Stai! Vin acum! ‎- Doctore?
‎Doctore!
‎- Știi ce să faci? ‎- Nu.
‎Aici e sternul. Apasă până-ți zic eu. ‎Vezi să nu-i rupi coastele.
‎Gata.
‎Încă o dată.
‎Oprește-te.
‎Oprește-te!
‎Haide!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ce se întâmplă?
‎Ce faci?
‎Ce e?
‎Unde pleci? Ajutor! Ajută-mă!
‎A pierdut prea mult sânge.
‎Te las cu ea.
‎Haide!
‎Rămâi cu mine.
‎Haide!
‎E în regulă.
‎Te rog, nu muri.
‎Haide, trezește-te!
‎Sarah, trezește-te!
‎Te iubesc!
‎Doctore? Doctore!
‎Vino aici.
‎Ești nebun.
‎Ea era.
‎Ea era, nu-i așa? Sarah.
‎Ea era, da.
‎Trăiește.
‎Dar nu știu ce naiba făceai tu…
‎trăgând spre ea.
‎Bine că n-ai nimerit-o. Nu tragi…
‎Ba da.
‎- Ce? ‎- Am nimerit-o.
‎- Ai împușcat-o pe Sarah? ‎- Am țintit spre John B.
‎A fost un accident. Ea s-a băgat în față.
‎- E teafără? ‎- N-am vrut s-o împușc.
‎Bine. Am înțeles.
‎Îmi pare rău.
‎Dar nu-mi pasă.
‎Ce-ai spus?
‎- Rafe, ea e sora ta! ‎- Sora mea?
‎- E sora ta. ‎- Care a furat de la noi?
‎Care l-a pus pe iubitul ei ‎să ne amenințe cu pistolul?
‎- Deschide ochii, tată! ‎- Taci.
‎- O să ne omoare familia. ‎- Scuze că ați așteptat.
‎Avem o poză de la un turist. ‎Puteți confirma?
‎Ei sunt?
‎E fata mea, Sarah!
‎A fost răpită ‎și spălată pe creier de acest…
‎E un individ dezechilibrat. ‎E foarte periculos.
‎Se vede că e rănită.
‎Îi puteți găsi, vă rog?
‎Avem numărul camionului. Avem poze.
‎Îi găsim. Și pe ei, și bunurile furate.
‎O să-i prindem.
‎Nu poți merge la Charleston. ‎Mâine ai școală.
‎E șansa mea să-l exonerez pe John B!
‎- Draga mea… ‎- Cum să-l exonerezi pe John B?
‎- E mort. ‎- Mike.
‎- E mort. ‎- Michael!
‎- Trebuie să accepți. ‎- Încetează!
‎Ascultă-mă.
‎Înțeleg
‎că treci printr-o situație ‎incredibil de grea.
‎- Oare? ‎- Da, scumpa mea.
‎Vrem să-ți spunem că ne facem griji ‎fiindcă stai tot timpul cu băieții ăștia.
‎Mamă, nu sunt niște băieți ‎pe care i-am întâlnit pe stradă!
‎- Știu, Kiara! ‎- Sunt prietenii mei cei mai buni.
‎- Știu! ‎- De la grădiniță! Singurii prieteni!
‎Înțeleg, dar nu mai ești fetiță.
‎Sunt Albitură, mamă! Scuze!
‎Nu ești! Locuiești în Figure Eight.
‎Nu-mi întoarce spatele.
‎Sunt de-a lor!
‎Îți faci griji că sunt Albitură ‎fiindcă m-ai făcut cu unul de-ai lor.
‎- Kiara! ‎- Dezastru!
‎Kiara. Serios? Nu e corect.
‎Încetează! Nu pleca când îți vorbesc.
‎Întoarce-te și uită-te la mine! ‎M-am săturat de porcăria asta!
‎De câte ori ai necazuri, ‎vrei să bagi zâzanie între noi.
‎Nu mai suport!
‎Îi spun.
‎Spune-i.
‎Ce să-mi spună?
‎Merge bine discuția.
‎Cum ai luat mașina? ‎Știu că taică-tu nu ți-o dădea.
‎Am slăbit supapele de pe carburator, ‎să facă zgomot.
‎Și acum o duci la vărul tău Jeff ‎ca s-o repari.
‎Stai peste noapte.
‎Te-ai molipsit de la mine, Pope.
‎Îl minți pe tatăl tău, îi furi camionul.
‎Sună cunoscut.
‎E un subiect neplăcut. Scuze.
‎Aș zice că avem vreo 18 ore ‎până o ia razna.
‎Dacă o aducem până atunci, ‎n-avem probleme.
‎- La internat? Poftim? ‎- E o opțiune.
‎Ai afla lucruri, ai ieși de aici.
‎- Nu merg la internat! ‎- Te-ar ajuta.
‎Nu sunt ca oamenii ăia.
‎Uite ce viață duci acum! Uită-te!
‎Bună ziua, dle și dnă Carrera!
‎Doamnă, domnule, promit că o aduc înapoi ‎la o oră rezonabilă și în siguranță.
‎Ce faci?
‎Kiara, ascultă.
‎Vrei să pleci, pleacă.
‎Dar dacă nu te întorci la timp, ‎nu te mai întoarce deloc.
‎E o cacealma.
‎O zi bună!
‎Mi-ar fi mult mai ușor fără părinți.
‎Vrei să nu te mai agiți? ‎O să vină! Așteaptă-i.
‎Fraților!
‎Copoii!
‎Ne caută peste tot. ‎Sunt patrule peste tot pe State Street.
‎E 17:50.
‎Trebuie să plecăm. Împărțim după.
‎- Am zis că așteptăm. ‎- Poate că-s morți sau arestați.
‎Scoate-ne de aici, Stubbs. ‎Nu aștept să fiu arestat.
‎Zece minute! Sună-l pe dr Marsh!
‎Să fiu a naibii!
‎Trebuie să se odihnească câteva minute. ‎O să-și revină.
‎Intră! Ia loc.
‎Vreți să ajungeți undeva?
‎- Domnișoară! Trebuie să te întinzi. ‎- Cât timp am dormit?
‎Nu destul.
‎- Mai ajungem? ‎- Nu. S-a terminat.
‎- Da? ‎- Nu.
‎- Sarah! ‎- Mai avem o oră.
‎Odihnește-te. Ai fost împușcată.
‎Mă simt bine.
‎Plecăm.
‎- Serios, nu sta în picioare. ‎- N-am nimic.
‎Bine. Calmează-te.
‎Făceam poze.
‎- Tu pozai? ‎- Da. Eram acolo.
‎La naiba!
‎Pe bune?
‎Vă cam caută poliția?
‎Am trecut și eu prin asta.
‎Am o idee.
‎Prietenul Diavolului îmi e prieten.
‎Mulțumesc, doctore.
‎- Doamne! ‎- Să mergem!
‎Așa.
‎Cât de rău va fi când se duce anestezia?
‎De neimaginat.
‎Doctore, cum îți dau mașina înapoi?
‎- Mergeți la debarcader? ‎- Da. Dana 39.
‎Perfect. Lasă cheia ‎sub capacul de la rezervor.
‎Sigur o putem lua?
‎Ai plătit în plus pentru operație. ‎Drum bun!
‎- Mulțumesc. ‎- Doctore.
‎Ai mei sunt disperați că sunt Albitură, ‎de parcă ar fi cel mai rău lucru.
‎Am auzit că găsești iarbă bună ‎la internat.
‎Nu merg la internat.
‎Va trebui să mă răpească, să mă lege ‎și să mă bage într-o dubă.
‎Ei bine, eu zic să tragem ‎niște iarbă chiar acum.
‎Kie, ai încercat să-l suni pe John B ‎pe numărul ăla?
‎De vreo 20 de milioane de ori.
‎Ai sunat ceva.
‎Răspunde o doamnă de la un hotel.
‎Până ne contactează din nou, ‎trebuie să-l exonerăm.
‎- Scrisoarea e cea mai bună opțiune. ‎- Corect.
‎Concentrat. De-asta îmi placi, Pope.
‎Care Pope vei fi azi?
‎Nu-mi trebuie.
‎Vreau să mă concentrez.
‎Pope cel bun.
‎Pope cel plictisitor.
‎Eu nu refuz.
‎Fă trucuri acum! Rostogol!
‎- Șezi! ‎- Șezi!
‎Prinde un pește! Să pescuim!
‎Cât timp mai avem?
‎Nu prea mult.
‎Rahat! Polițiști. O ștergem?
‎Nu! Fă pe prostul.
‎Încetinește!
‎Bine, mă descurc.
‎- Drumul e închis. ‎- De ce?
‎- Jaf. S-a tras cu arma. Mergeți! ‎- E toată lumea teafără?
‎Circulați!
‎John B.
‎Am pierdut aurul.
‎Rahat!
‎Îmi pare rău, Sarah.
‎- Sarah? ‎- Pornește!
‎La naiba!
‎Oprește mașina!
‎Oprește! Oprește mașina.
‎- Mergi! ‎- Merg.
‎Oprește!
‎- Vin? ‎- Au luat-o pe dincolo.
‎- Încet! ‎- Ai grijă, ticălosule!
‎Era să-l lovim!
‎Ai lovit pe cineva.
‎- Du-te și ajută-l! ‎- Da.
‎- Dumnezeule! ‎- Rahat!
‎Doamne!
‎Cleo?
‎- Ce mai salvare! ‎- Cleo!
‎- Nu te mișca. Chemăm ajutor. ‎- Nu chema poliția! Haide!
‎- M-ai lovit! ‎- Scuze.
‎- Ai permis? ‎- Luat în Carolina de Nord.
‎- Nu m-ai văzut pe stradă? ‎- Nu.
‎Mamă…
‎Cum ai reușit, fată?
‎Te simți bine?
‎E o zgârietură. ‎M-a luat pe sus și am căzut.
‎Am pățit mai rele.
‎- Trebuie să plecăm. ‎- Da.
‎Ce s-a întâmplat? Am fost la Playboy ‎și era plin de polițiști peste tot.
‎Vă așteptam să veniți, ‎și au apărut copoii.
‎Au venit din toate părțile. ‎Am sărit peste bord.
‎- Și Terrance? Stubbs? ‎- Am auzit împușcături.
‎Poftim?
‎Am fugit. ‎Aș fi stat cu ei, dar erau prea mulți.
‎- Doamne! Avem companie. ‎- Nu!
‎- Condu! ‎- Merge mai repede?
‎Nu știu. Vitezometrul e stricat.
‎Băieți, am citit-o de o mie de ori. ‎Nu are sens.
‎Familia Limbrey deține ‎jumătate din Charleston.
‎Ce știu Snobii supremi din Charleston ‎despre o crimă de pe insula Kildare?
‎De ce te-au căutat pe tine? ‎Și asta e ciudat.
‎- Pe bune. ‎- „Să vii singur.” E suspect.
‎Mă gândeam la același lucru. Probabil că…
‎- Nu se poate! ‎- Ce e asta?
‎Oprește. E mult fum, ‎chiar și pentru mașina tatălui tău.
‎Am plămâni sensibili!
‎- Opresc. ‎- Trage pe dreapta!
‎Ce naiba?
‎Fir-ar să fie!
‎Nu!
‎- Doamne! ‎- Du-te!
‎- O să explodeze! ‎- Nu explodează!
‎Oi fi decuplat radiatorul, Pope.
‎N-am mai văzut asta. ‎A sărit de tot capota!
‎Reprogramează întâlnirea de diseară.
‎Planul B? Putem… să luăm autobuzul,
‎să facem autostopul, ‎să închiriem biciclete.
‎- Da, e radiatorul. ‎- Tata o să mă omoare.
‎Da, e posibil.
‎Așa.
‎- Sigur i-am pierdut, Cleo? ‎- Da, omule.
‎Așteptăm până se liniștesc.
‎Te simți bine?
‎Da.
‎Vă sunt foarte recunoscător. ‎Mulțumesc foarte mult.
‎Incredibil! Totul e acolo.
‎Din câte văd, e tot aurul.
‎Dumnezeule!
‎Au zis că putem pleca imediat. ‎Mâine dimineață, îl expediez.
‎Până atunci, rămâne în mâinile capabile ‎ale poliției din Bahamas.
‎Rafe, știu că ești supărat.
‎Știu că te simți prost, dar nu trebuie. ‎Știu că n-ai vrut s-o rănești.
‎Au zis că au verificat ‎toate spitalele și morga.
‎N-au găsit nimic.
‎E o veste bună.
‎Înseamnă că e în regulă.
‎Se va întoarce la noi.
‎Dacă eu nu sunt în regulă?
‎Poftim? N-am auzit.
‎- Nu sunt în regulă. ‎- Ba da, ești.
‎- Ba nu, tată. ‎- Ne întoarcem și dormim bine.
‎Mâncăm o friptură. ‎O să te simți altfel mâine, sunt sigur.
‎- Credeam că sunt în regulă, dar nu sunt. ‎- Controlează-te.
‎Îmi trec… tot felul de gânduri prin cap
‎și nu știu dacă le pot controla.
‎Mă tem de ce se va întâmpla.
‎- Nu știu cât mai suport. Mi-e frică. ‎- O să discutăm.
‎- Discutăm acasă. ‎- Eu am nevoie de ajutor, nu ea.
‎E bine! Știu. ‎Putem vorbi despre asta.
‎Nu mă asculți. ‎Mi-e foarte greu în momentul ăsta.
‎Trebuie să fii tare. Uită-te la mine.
‎Fii bărbat! Acum!
‎Mulțumesc.
‎N-are nimic. E puțin… A fost o nebunie.
‎Era acolo când s-a întâmplat totul,
‎așa că e puțin speriat, dar se descurcă.
‎Din nou, vreau să vă mulțumesc.
‎E liniște. Vă pot duce la o barcă.
‎Unde o să acostați?
‎Mergem pe Curentul Golfului spre nord.
‎Ne ascundem pe o insulă pustie.
‎Și apoi ce? Fugim întruna?
‎- Sarah… ‎- Te sperie poliția, dar ești nevinovat.
‎- Hai să mergem acasă. ‎- În OBX?
‎- Da! ‎- Și Ward?
‎Ce-i cu el?
‎El trebuie să fugă, nu noi.
‎A zis că spune adevărul dacă ne întoarcem. ‎O să-i amintesc.
‎Nu e vorba de a-i aminti. ‎Nu e de încredere.
‎Așa e, dar sunt alibiul tău. ‎Ai încredere în mine.
‎Porumbeilor, fugim de copoi.
‎- Fată, poți merge? ‎- Așa cred.
‎Bine, te descurci.
‎Haideți, să mergem. Lăsați-vă jos!
‎Să mergem.
‎- Te urmăm. ‎- Lasă-te jos.
‎- Poate fi orice. ‎- Sigur e supapa de admisie.
‎Pot să mă grăbesc, dar te costă în plus.
‎În mijlocul pustietății.
‎E în elementul lui.
‎„Îți trebuie punctul de calibrare ‎ca să faci ceva cu supapa, JJ.
‎Pune mâna…”
‎Te simți bine?
‎Mama se teme într-atât că ajung Albitură, ‎încât vrea să mă trimită la internat.
‎Ei bine, asta pățești ‎când stai cu cine nu trebuie, Kie.
‎Nu mă duc.
‎Oricum e prea târziu.
‎Deja sunt ceea ce sunt.
‎Nu e chiar așa de rău.
‎Uită-te la tipul ăla.
‎Ar face orice pentru noi. ‎Ăsta da, Albitură!
‎Până la oase.
‎Sigur, e doar părerea mea.
‎- Trei sute șaptezeci? Pe bune? ‎- Da, omule.
‎Kie…
‎ai tăi sunt de acord să plătești?
‎Sigur că nu! Dar am întârziat deja o zi ‎și mă pot ucide o singură dată, nu?
‎Te ajut eu.
‎E bine aici?
‎Am un unchi aici. ‎Suntem în siguranță. Recunoști barca?
‎- Barca tatălui meu. ‎- Credeam că ați amanetat-o.
‎Pare un moment bun să ți-o dau înapoi.
‎Dă-mi-o mie.
‎Aș vrea să pot veni cu voi. ‎E o bărcuță frumoasă.
‎- Nu vii cu noi? ‎- Glumești?
‎Sunteți căutați. Mi-e mai bine singură.
‎Mulțumesc.
‎- Pe bune. ‎- Cu plăcere.
‎Poate că voi primi și eu același lucru. ‎O să mă ajute cineva.
‎Stați aici. Mă duc după chei.
‎Nu ne luăm rămas-bun. Vin imediat!
‎Mersi, Cleo.
‎Avem destulă benzină?
‎Ne ajunge dacă bate vântul din spate.
‎Să sperăm că da.
‎Voi de acolo!
‎Mâinile sus!
‎Sus de tot!
‎Nu trage!
‎- Am zis: mâinile sus! ‎- Nu a făcut nimic!
‎Oprește-te! Jos!
‎Cleo! Cheile!
‎- Plecați! ‎- Oprește-te! Întoarce-te!
‎Trag!
‎Oprește-te!
‎Noapte bună!
‎Suntem pe Curentul Golfului. ‎O să ne ducă spre nord, către casă.
‎Acasă!
‎Bună!
‎Cum te simți?
‎Mai bine ca niciodată.
‎Știi la ce mă gândeam?
‎La ce?
‎Hai să ne căsătorim.
‎Nu avem nevoie de un preot?
‎Și verighetele?
‎Ce-i cu ele?
‎Pentru viitor, să știi că-mi plac ‎diamantele „prințesă” sau „smarald”.
‎Am o idee.
‎Deloc cele în formă de pară.
‎Un diamant „prințesă”! Preferatul meu.
‎Îți dau bucata asta transpirată ‎din bandana tatălui meu
‎ca dovadă a iubirii mele.
‎E perfectă.
‎Bine.
‎Prin puterea învestită în mine
‎de cer, de stele și de mare,
‎ne declar soț și soție.
‎Sănătoși sau bolnavi, bogați sau săraci,
‎până ce moartea ne va despărți.
‎Poți săruta mireasa.
‎Ne luăm un câine?
‎Bine, Sarah. Să ajungem acasă. ‎Ce zici de asta?
‎- Hai să ne luăm câine. ‎- Bine.
‎- Pământ! ‎- Pare un oraș mare.
‎Căutăm un loc mai puțin aglomerat?
‎Nu prea mai avem benzină.
‎N-avem de ales.
‎Am reușit.
‎Uite! E Charleston!
‎Mă întreb unde sunt John B și Sarah acum.
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu