ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Білий хлопець, років 17-18.
Він був у будинку? Не був, правда ж?
Обличчя. Покажіть мені його обличчя.
Підніми йому голову.
Зв'язок зникає. Чуєш мене?
Покажи мені його обличчя.
Якого біса?
Я нічого не бачу.
Алло?
-Вимкни. -Гаразд.
Скоріш! Вимкни поливалки.
Вимкнув?
Так.
-Алло? -Містере Кемерон…
Обривається…
…затримали.
-Чому вони увімкнулися? -Не знаю.
Гаразд. Будьте насторожі.
Дідько!
-Що відбувається? -Ви хто?
Гей, тихо, тихо.
Я Вал. Стежу за домом Камеронів.
-Ти тут живеш? -Ні, охороняю.
Перший тиждень.
-Цей хлопець намагався вдертися в дім. -Що?
Я його знаю.
Він миє човни в сусідів.
Дідько!
У яких сусідів?
У Стенлі. На цій вулиці.
Як його звуть?
Влад.
Саро, хутчіш! У машину!
Їдь!
-Я їду! -Швидше!
-Ні! -Сюди!
Відчепися!
Господи.
Ні!
Саро, ти як?
Алло! Ви мене чуєте?
Я ще ніколи так тебе не кохав, Саро Кемерон.
Це було щось! Як ти копнула того хлопця…
Ти мені збрехав.
-Ти про що? У нас усе гаразд. -Не гаразд!
Через тебе ми втратили всі гроші.
Нас могли спіймати або підстрелити.
Це тобі все гаразд?
Я чесно визнаю, що облажався.
Від твого визнання не легше.
Я втратила батька. Я втратила брата.
Я втратила молодшу сестру.
Я не можу втратити й тебе.
Я більше не буду.
Тепер я командую. І за кермо сяду я.
Гаразд.
Я не вмію водити механіку.
Я вмію.
Класна камера. Де ти її викопав?
Чому не знімати телефоном?
По-перше, люблю древню електроніку.
По-друге, це телеоб'єктив.
Він наближує зображення.
Король ботанів.
Нам потрібна хороша оптика, щоб отримати докази.
Ось він!
Ховайтеся.
Ґевін прийшов.
Куди ти, сучий сине?
Ні! Він виходить із кадру.
Куди це він?
Стривай.
Так! Знайшов. Сюди!
Нагору.
Треба вилізти туди.
-Годиться. -Скоріш, бо все пропустимо.
Знімаєш, Поупе?
-Виходить? -Так. Я їх бачу.
Ось твої гроші.
Уорд щось дав Ґевіну. Якусь сумку.
Мабуть, це гроші.
Тут не все.
Більше не встиг зібрати. Це все, що я мав.
Трохи зняв у банку, але більше не міг.
Вони б щось запідозрили.
Ґевін чимось незадоволений. Кричить на Уорда.
-Чому? -Не знаю, але він злий.
-Я знав, що так буде. -Нічого не сталося.
Я знайду ті гроші. А тепер віддай пістолет.
Не віддам. Мені дзвонили додому.
Вони до тебе доберуться. Мені це не треба.
Я не хочу до в'язниці.
Ти туди не підеш. Дай пістолет.
Спершу заплати мені. Це моя страховка. Тоді віддам.
-Віддай пістолета. -Я не…
Я стою тут під дощем. Я віддав гроші. Тепер…
Не віддам!
-Дідько! -Що там сталося?
-Що відбувається? -Вони б'ються.
Вони не жартують.
-Уорд гамселить Ґевіна як підірваний. -Чому?
Не знаю. Не бачу.
Господи!
- У Уорда пістолет! -Мабуть, знаряддя вбивства.
Не плач!
Усе гаразд!
Не вий і слухай мене.
Ти отримав гроші, я – пістолет. Іди додому і сиди мовчки.
-Я не хочу до в'язниці. -Замовкни, Ґевіне. Іди додому.
Рейф убив копа.
Я не піду до в'язниці через тебе і твого сина-психопата.
-Господи! -Якого біса?
Ні! Я не вірю, що це справді сталося.
Що це було?
Скажи, що ти це зняв.
Тепер він сяде довічно.
Сучий сине!
З глузду з'їхати.
Дідько!
Ні! Ховайтеся!
-Твою матір! -Треба звідси тікати.
-Поупе, ти все зняв? -Так.
Стривайте. Він виходить.
Ось він. Мабуть, шукає пістолет.
Ні!
Дідько! Хай тобі грець!
Пістолет, здається, впав у рів. Він його шукає.
Він шукає пістолет.
-Потримай. -Що ти робиш, Кі?
-Кі! -Ви нормальний?
-Убивця! -Ховайся!
-Кіаро! Ти що робиш? -Здуріла?
Хай чує, мені байдуже. Він вбивця.
Так, і нас він теж вб'є, Кі.
-Він нас бачить. -Серйозно?
Тікаймо! Він іде сюди.
Хутчіш! Поупе, ворушися.
-Ну ж бо! -Лізу!
Рука!
Вибач, будь ласка.
-Ні! -Не може бути. Ти її розбив?
-Ти мене копнув! -Вона наступила мені на руку!
Я поспішала!
-Тікаймо! -Він іде!
Хто-небудь мені пояснить, що сталося?
Повірити не можу. Стривайте. За що вони билися?
Пістолет, з якого стріляв Рейф. Він його зберіг.
Точно. Знаряддя вбивства.
Відповідайте!
-Кому ти дзвониш? -А ти як гадаєш?
-У поліцію? -Куди ще?
Навіщо? Це ж Уорд!
-911, контора шерифа. -Тихо!
Людину застрелили на будмайданчику на Ґранд-стріт.
Покваптеся, бо він помирає. Можливо, вже помер.
Поспішіть!
-Ми тут як живі мішені. -Вшиваємося.
-Що мені робити? -Їдь!
Мабуть, це найгірша з усіх наших ідей.
Поки ми в багні б'ємося за крихти,
справжнє золото – на острові Парадайз.
Кліо, скільки було в тому сейфі? Приблизно.
Більше, ніж ти заробиш за життя. Тим паче я.
Будьмо!
Ти диви, хто припхався.
У мене є пропозиція.
Якщо ви прийшли по злиток, навіть не мрійте.
Радійте, що я не дзвоню в поліцію.
Це мене не хвилює.
Ви ж бачили, що там у сейфі?
Так, бачив.
Рівно те, що ми й казали.
Правда?
Але він замкнений надійніше, ніж мушля.
Так. Але золото там не залишиться.
Мій тато його кудись перевезе.
Пропонуєш йому допомогти?
Дивіться. У вас є човен, на якому можна втекти.
Ви знаєте острів і людей,
а я можу дізнатися, коли повезуть золото.
Я дам вам два мільйони.
Дозволь уточнити.
Ми ризикуємо попастися або схопити кулю
за крихітну частку того, що в сейфі.
Після того, як ви від нас втекли на моєму ж човні,
я вам нічого не винна.
Але я дам вам десять.
Десять мільйонів кожному.
Це вже краще. Десять кожному.
Кожному? Знаєте що? Ми…
Джоне Бі.
Десять кожному.
Десять мільйонів.
Розкидаємося грішми. Чули?
Домовилися, дорогенька.
Це сталося тут. Цей маніяк вбив чергову жертву.
-Чергову? -Так.
Добре. І коли ж це сталося?
Десь 45 хвилин тому, Шупе.
Гаразд.
І Уорд Кемерон взяв і застрелив його.
-Так. -Типу стратив.
-І все прибрав за 45 хвилин? -Так.
Очевидно.
Ми все це зняли.
Зняли?
Але відео немає, бо я наступила Джей-Джею на руку,
він копнув Поупа, Поуп впустив камеру, і вона розбилася.
Це телеоб'єктив. Бо треба було наблизити.
Я впав, і камера розбилася, і відео немає,
але ми все бачили, і ми свід…
-Собака з'їв домашку? -Ні. Я розумію…
Що, на вашу думку, я мушу з цим робити?
Ви дарма притягли мене сюди
посеред ночі…
Не дарма!
…через якісь казки
про Уорда Кемерона, який усіх вбиває.
-Ми це не вигадали! -Не всіх!
Ґевін був його пілотом.
Він платив йому за мовчання, бо той був тоді на ЗПП.
Ґевін шантажував Уорда,
бо мав пістолет, з якого Рейф убив Пітеркін.
Він хотів відкупитися, але грошей було мало, і він його вбив.
-Так. -Зі знаряддя вбивства.
Звідки ви знаєте?
Поуп підклав телефон в його машину.
Я чув їхню розмову.
-Ви його прослуховували? -Що, не можна?
Стоп. Зупиніться.
З мене годі.
Що? Знову заплющите очі?
Знаєте хлопця, що кричав «Вовки»?
-Навіщо нам брехати? -Чому ви нам не вірите?
-Це марна трата часу. -Навіщо б ми брехали?
Нічого тут немає. Хибна тривога. Їдьмо назад.
Ні, не треба! Навіщо б ми це вигадали?
Ви можете хоч 20 хвилин попрацювати?
Послухайте! Це ж логічно!
Так, ви засмучені.
Ви вважаєте, що ваш друг не винний.
-Так! -Але вас там не було.
А справжні свідки кажуть протилежне. Розумієте?
І я набагато більше вірю їм обом,
ніж будь-кому з вас.
Я бачив твій напис на стіні в Уорда.
-Але… -Більше такого не роби. Гаразд?
Це все ускладнить для нас обох.
Ідіть додому.
Хоча б пошукайте його!
Людина загинула!
Додому, до батьків.
Я ж казав, що так буде.
-Треба ж було впустити камеру. -Через тебе!
-Через мене? -Так, через тебе.
Чому ти завжди на його боці? Чому не на моєму?
-Замовкни! -Це ще не кінець.
Ми можемо знайти пістолет.
ЗЛИВ У ОКЕАН
Рейфе.
Що? Що таке?
Допоможи мені.
Тільки тихо і спокійно, гаразд?
Гаразд?
Так.
Що це таке?
Труп, синку.
-Господи. -Так.
О господи. Це тіло?
Я хочу знати. Це ти зробив?
Чиє це тіло?
-Байдуже. -Ти що?
-Чиє це тіло? -Тихо!
Ти мусиш мені сказати, чиє це тіло. Чиє воно?
Припини! Замовкни.
-Це Ґевін. -Ґевін?
-Ґевін. -Пілот?
Не розумію. За що?
Що він зробив?
Намагався нас шантажувати.
Що? Шантажувати? Чим саме?
У той день, коли ти вбив Пітеркін,
я йому довірився,
бо він мав відвести літак на Багами.
-Розумієш? -Так.
Я дав йому пістолет, з якого ти стріляв,
і попросив викинути у вікно над океаном по дорозі на Багами.
Він цього не зробив. Залишив його собі.
Стривай. Як це залишив?
Він зберіг пістолет, із якого ти вбив Пітеркін,
щоб нас шантажувати.
Навіщо йому це?
Він би тебе здав, Рейфе.
Він сказав, що ти психопат, і він не піде через тебе у в'язницю.
А тепер допоможеш занести його на човен?
Я візьму за голову.
Я цього не хотів, Рейфе. Ти мусиш це знати.
Я запропонував йому багато грошей. Більше, ніж мав.
Господи.
Гаразд.
Гаразд. Що ще треба зробити?
Я загубив пістолет.
Скажи де. Я його знайду.
На будівництві на Ґранд-стріт. На Ґранд.
Його змило в зливостік.
Треба його знайти й повернути.
-Гаразд. -Будь обережним.
Так. Добре, тату.
НАССАУ, БАГАМИ
Спам.
САРО ЕЛІЗАБЕТ КЕМЕРОН, Я СКУЧИЛА ЗА СЕСТРОЮ
-Не дзвони мені, спамере. -Уізі?
Хто це?
Привіт. Це я.
Хто «я»?
Та я! Ти що, дурна?
Дуже смішний жарт.
Це я!
Якби це була не я,
я б не знала, що ти упісялася на фізрі в четвертому класі.
Привіт.
Стій. Не може бути! Це правда ти?
О господи!
Тільки нікому не кажи, гаразд?
Так. Ні, звичайно, не скажу.
Я в своїй кімнаті.
Усе гаразд. Це найщасливіший момент у моєму житті.
Поруч хтось є? Дивись, щоб не підслухали.
У мене є велике прохання.
Тато не казав, що відправив із Ґевіном на Парадайз?
Я чула, як він розмовляв із Роуз.
Сказав, що їде до Нассау зустрічатися з банкірами.
Щось там термінове.
Він щось казав про сейфи й перевезення.
Господи.
З'ясуй, де саме вони зустрічаються.
Так. Авжеж.
Невже ти справді жива?
Я люблю тебе, Саро.
І я тебе, Уіз.
О господи. Ура!
Кантрі-Клабе.
Я ж наче мушу тебе шантажувати чи щось таке?
На здоров'я!
Копи мене вже допитали.
Але їм вже пів міста сказало те, що ти можеш сказати.
У тебе нічого немає.
Навіщо тоді прийшов? Тицьнути мене в це носом?
У мене є для тебе робота. Цікавить?
Що за ідіотське питання?
Ти ж працював у водному господарстві?
Так. Де я тільки не працював.
Думаєш, чому я продаю наркоту?
Навіть не знаю. Мабуть, тобі подобається.
Поговори мені ще,
і схопиш по своїй модній дупі.
Мені потрібна допомога.
ЗОВНІШНІ МІЛИНИ – НАССАУ
ОРЕНДА СЕЙФІВ
НАДІЙНІ БАНКІВСЬКІ СЕЙФИ ДЛЯ ВАС
ВІВТОРОК 15
15:00 «ОДІССЕЙ АВІЕЙШЕН»
-Що ти робиш? -Дідько!
Господи.
Я скучила за покійною сестрою.
Ми у грі.
Так. Ми правда це зробимо.
Озброєне пограбування. Я не проти, але ти впевнена?
Усе моє життя Уорд отримував усе, чого хотів.
Усі навколо нього танцюють. Я думала, через повагу,
але насправді це страх.
І, Джоне Бі…
твій тато був єдиним, хто не стрибав за його командою.
Він не був схожим на інших, бо не боявся мого тата.
Це заради нього, шерифки Піт,
нас із тобою.
Золото тут, у татовому домі.
Він перевезе його з нашого дому
до приватної авіакомпанії, яка знаходиться тут.
Треба перехопити золото до того, як воно потрапить у літак.
Туди ведуть лише дві дороги.
Треба його перехопити в цих полях цукрової тростини.
Тут ми влаштуємо пастку.
Ми висадимо вас із Сарою тут.
Ось тут дерева. Вони приїдуть із того боку.
Ми з Кліо притримаємо татуся, ви з Сарою заберете золото.
Нам треба лише придумати,
як їх відволікти.
Я можу це зробити.
Як ти з будинку на Парадайзі
опинилася на вулиці й тікаєш від копів?
Закохалася.
Велика помилка. Але ти сама винна.
Так.
Краще без цього.
А ти?
Як ти опинилася з капітаном Ті?
Тато пішов. Бабуся померла. Мене вигнали на вулицю.
Треба було якось виживати.
Ночувала на човні, коли швартова порвалася.
Прокидаюсь, а хтось кричить: «Вузли в'язати вмієш?»
Це був капітан Терренс.
Вийшла на палубу. Відтоді ми разом.
Зараз не найкращі часи, але треба ж було щось робити.
Стаббі – охоронець.
Не дуже розумний,
але з ним почуваєшся в безпеці.
А от Терренс…
він як таран.
Змітає все, що на шляху.
З ним треба бути насторожі і не довіряти йому повністю.
Почекай тут.
-Хто хоче заробити? -Я!
Але почекайте.
Спершу прохання. Слухайте.
Це північна труба. Його мало змити у водостік.
Якщо він був у цій трубі, його б винесло…
-Кудись сюди. -Саме так.
Стріляти треба тих, хто користується пластиком.
Особисто я обожнюю пластик. Постійно використовую.
Сподіваюся, ти не викидаєш його в океан.
Я знав, що ти це скажеш, отже… мішки для сміття.
Ти що, охороняєш природу?
Можливо.
Слухайте, я вам не заважаю, ні?
Збирай сміття.
Оце так розвага.
Якщо він не серед сміття, тоді в зливостоку.
Він у зливостоку.
-Дідько. -А як же ж.
Добре, що я взяв лом.
Камінь, ножиці, папір?
-Ні. -Чи за абеткою?
Ні. На рахунок три. Один, два, три!
Чи найстарший піде?
У каналізації можна підхопити такого хробака.
Він потрапляє в кров, а потім виходить із прутня.
Тому я не хотів би.
Я не піду.
Я розумію. Ви злякалися.
-Ні! -Це навіть мило.
-Але прутень… -Я не боюся.
Із цього б і починали. Не бійтеся. Я піду.
Гаразд, тільки будь обережною.
Буду дуже обережною.
Я на це заслужив.
Кричи, якщо щось станеться.
Ми… Ми відповімо.
Дякую за допомогу.
Нічого не вийде. Якщо пістолет змило тут,
він або на дні відстійника
серед отруйного лайна, у яке краще не лізти,
або його винесло аж туди.
Найпростіше – це злити воду.
Бо я одразу кажу,
я у це лайно не полізу.
Дідько.
Кіаро, знайшла що-небудь?
-Кі, бачиш пістолет? -Ні.
Мабуть, він на дні відстійника.
Слухай, я бачу, що Кі тобі подобається.
Розповідай.
До якої бази дійшли? Перша, друга, третя?
Навіть близько ні.
Тобто?
Ми навіть не граємо в бейсбол.
Люди – таке лайно.
-Днями ми… -Так?
-Вона вішалася мені на шию. -Гарний початок.
Але вона була п'яна, і це не рахується.
Є лише один спосіб перевірити.
Гаразд.
Я спробував вдати з себе крутого, і їй не сподобалося.
Пробував бути хорошим. Знову не те.
-Розумію. -Я не знаю, що робити.
Думай, Поупе. У тебе все вийде.
Запали свічки. Увімкни Отіса Реддінґа.
-Або пограй на гітарі. -Не вмію. І все решту теж.
-Так, але… -Я щось знайшла!
-Гидота! -Ти його знайшла?
-Пістолет? -Поупе! Господи!
Слухайте, тут щось мертве!
Людина?
Боже! Тут щось мертве!
-Повторюю… -Людина?
…тут щось мертве!
Не торкайся! Підхопиш хробака.
Знайшла пістолет? Це Ґевін?
Що там? Це Ґевін?
Не торкайся його!
Кі, ти бачиш пістолет?
Вони в каналізації.
Вимий їх звідти.
Затопи трубу, вбий пацюка?
Так.
Тобі не треба,
щоб тут з'явилися нові трупи.
Ти уявляєш, чим це закінчиться?
Якщо здрейфив, іди.
Ти розумієш, що робиш, друже?
Відійди з дороги.
Ну гаразд.
Гаразд, крутелику.
Тобі краще піти. Знайди пікап.
Ви тепер мої боржники довіку.
-Що як Уорд затяг Ґевіна у каналізацію? -Та ну.
Це логічно.
-Ти це чуєш? -Що?
Слухай.
Дідько.
Хлопці!
Хлопці, вода!
Дідько!
Кіаро, вилазь звідти, швидше!
Я не встигну! Хлопці!
Дідько.
-Кі! -Кі!
-Може, там люк! -Кіаро!
Давай!
Кіаро!
Допоможіть!
Будь ласка! Поупе! Хлопці!
-Допоможіть! Я тут! -Кіаро!
-Кі! -Скоріш!
Кі, ми зараз!
Хлопці! Я тут!
Вода прибуває!
Ти ціла?
Тягніть!
Вона близько! Тягни!
Швидше!
-Поупе! Допоможи! -Ми тебе витягнемо, обіцяю!
Ну ж бо.
Джей-Джею! Поупе!
Дідько!
Ну ж бо!
Кіаро!
Ти ціла?
-Я думав, ти помреш. -Відпусти мене.
Кі, ти як?
Краще не буває.
Ми не це шукали, правда?
-Господи! -От дідько.
-Боже. -Знайшли!
Тепер сучому синові гаплик.
Ходімо, Кі.
-Молодець. -Так.
Ти його знайшла!
Іди сюди.
-Віднесемо його Шупу. -Так.
Гаразд.
-Я всюди шукав. Присягаюся. -Знаю. Я не серджуся.
Якщо карасі знайшли пістолет, скажемо, що Джон Бі його вкрав.
-Так? -Так. Він жив у будинку.
Відомо, що він крадій. Так.
Так. Що з машиною?
Залишив на аеродромі.
Чудово.
Молодець.
Дякую. Рейфе, дякую тобі.
Слухай,
завтра мені треба летіти на Багами.
Ти поїдеш зі мною.
-Так, сер. -Так.
Добре.
Тобі краще поїхати звідси.
Чесно кажучи, я…
Мені потрібна підтримка.
Розумію.
-Розумієш? -Авжеж.
Правда розумієш?
Дякую, друже.
Нема за що.
ОКРУГ КІЛДЕР КОНТОРА ШЕРИФА
Кажете, це та зброя,
-з якої Рейф вбив Пітеркін? -Саме це ми кажемо.
І з цієї ж зброї Уорд вбив Ґевіна.
Я…
І де цей труп?
Ви не перевірили?
Я перевірив у лікарні. Заїхав до нього. Його не було.
-Не було? -Так. Бо він мертвий.
Ви самі себе чуєте? Це ж логічно!
Якщо людини немає вдома,
це не означає, що її вбили.
-Що ви кажете? -Ви знущаєтеся.
Хоча б відправте його на експертизу.
Чи так і сидітимете?
Крутитимете вуса! Вони хоч справжні?
-Я йому покручу! -Цить, Джей-Джею!
Так не можна.
Вибачте. Я його образив?
Замовкни!
Геть. У мене є справи.
-Від вас тхне ка-зна чим. -Дідько.
Вас підкупив Уорд? Я не розумію.
Нічого ви не зробите.
Геть!
Ми принесли пістолет.
Нема причин його не обстежити.
Іди до своїх друзів.
Це нечесно.
КОЛЬТ РЕЙЛ 18J13170
ВОГНЕПАЛЬНА ЗБРОЯ
СЕРІЙНИЙ НОМЕР 18J13170 ЗНАЙТИ
КЕМЕРОН, УОРД 185 СМ, ЧОЛОВІК
Сучий син.
Господи. Яка гидота!
МОРЕПРОДУКТИ ГЕЙВОРДА
-Тримай. -Дякую.
Нарешті почуваюся людиною.
І пахнеш тепер як людина.
Поупе, припини. Серйозно.
Вибач. Я думав…
Кілька днів тому ти мене обіймала і…
Так. Я була обкурена.
Поупе, мені досить смердить каналізацією,
і Шуп мене розізлив.
Побачимо, що буде далі.
Гаразд?
Гаразд.
Почекай. Схоже, Уізі щось знає. Вона з кимось спілкується.
-Це не має значення. -Не має значення?
Іще один день, і все буде закінчено.
Я завантажу золото в літак, і по всьому.
Стеж за нею.
-Гаразд? -Так. Гаразд.
НАССАУ, БАГАМИ
Рейфе, я взяв тебе не лише тому, що мені потрібна допомога.
Я хочу тобі дещо показати.
Це угода, над якою ти працював?
Можна так сказати.
Ти готовий?
Що в тебе там? Алмаз Хоупа?
Вони справжні?
Синку, справжніше не буває.
Я його знайшов.
Ти його знайшов.
Ти знайшов «Купця»?
Про що і йдеться.
Усе це золото
тепер наше.
Господи!
Твою сестру воно не поверне, але нас може врятувати.
Розумієш, коли прийшов ураган Агата,
ми були у фінансовій ямі.
Тепер ми вже не в ямі.
Скільки тут усього?
Пів мільярда.
Господи.
Твою ж матір!
Тату! Як? Як це може бути?
Про це я й хотів поговорити. Послухай.
Я до тебе суворий.
Я дуже суворий до тебе. Я це знаю.
Так.
Тому я хочу, щоб ти це знав. У той день на ЗПП…
Так.
Ось що було в літаку.
Лише завдяки тобі ми змогли його вивезти.
Тобі, Рейфе.
Це зробив ти.
Готовий, Санчо?
Ходімо.
До аеропорту. Це півгодини звідси.
У них пікап і двоє охоронців.
Але в пікапі з золотом тільки мій тато?
Їх там двоє.
Двоє?
Рейф.
Ходімо, Рейфе.
Ходімо!
Пристебнися, друже.
Охоронці спереду і ззаду.
Озброєні?
По зуби.
Пістолети?
АК.
Буде гаряче.
ПЕРЕЇХАЛИ МІСТ
-Почалося. -Так.
Що це таке?
Та діти якісь.
Ні! Відійдіть від машини!
Геть!
-Дідько! -Що таке?
-Геть звідси! Геть! -Геть звідси!
З дороги!
Геть!
-А ну геть! -Я не можу їхати!
Уводь машину звідси!
-Треба їхати! -Уперед!
Гей, їдьмо!
Бодай його! Я їду.
Це пастка!
І не кажи.
Їдьмо! Їдьмо, трясця тобі! Ворушися!
-А ну геть з машини! -Їдьмо!
-Геть! -Дідько!
Треба їхати! Ми в пастці!
-Вони не проїдуть. -Тату!
-Дідько! -Їдь!
Залишайтеся на місцях. На нас напали.
Давай у провулок.
Усе гаразд.
Що ти робиш!
-Геть! -З дороги!
-Геть! -Вони змовилися.
Що ти робиш?
Що це за маячня?
-Куди ми їдемо? Перевір. -Зараз.
Ця дорога теж веде туди.
Усе гаразд.
Дідько.
Гаразд, їдьмо далі.
Пікап повернув до Корал-Гарбор. Без ескорту. Повторюю, без ескорту.
-Бачиш когось позаду? -Нікого нема.
-Ми їдемо куди треба? -Так.
Ця дорога приведе нас просто до аеропорту.
Вони їдуть.
Ти готова, Сі? Зосередься.
СТОП
Та не може бути.
-Що робити? Звернути нема куди. -Не знаю.
Приготуй пістолет, Рейфе. Але сховай його.
Так.
Ходімо.
Що сталося?
Вибачте.
Дорогу закрито. Проїзду немає.
Не можете пропустити один пікап?
Це терміново. У нас доставка…
Не вийде. Там дорога провалилася.
Я вас дуже прошу.
Руки покажи. Спокійно.
Без дурниць.
Виходь. Спокійно.
Слухай татуся.
Тихо, спокійно. Тепер ось що.
Ідіть до знаків і віднесіть їх на узбіччя.
Ідіть до знаків.
Віднеси клятий знак.
Ти теж. Кидай на узбіччя.
-Так. Сюди. -Підійди до діжки.
Відкотіть діжки на узбіччя.
Ще одну кинеш – виб'ю мізки.
Два кроки назад. Спокійно. На коліна.
На землю. Швидко.
-Руки вгору. Лягай на землю. -Хто ви?
Королівська комісія з перерозподілу майна.
Лягай долілиць.
Ви ідіоти. Ескорт їде за нами.
Дуже розумний?
Гаразд. Наш вихід.
Ідіть! Швидше!
Швидше!
-Сара? -Лягай!
Саро! Ти жива!
Доню! Ти жива!
-Замовкни! Лягай! -Не підходь!
-Лягай! -Саро! Ти жива!
Не розмовляй із нею!
Я люблю тебе, доню!
Не…
-Не може бути! -Лягай!
-Не підходь! -Лягай!
Не підходь! Стій!
-Гей! -Ні!
Гей!
-Тікай! Швидше! -Його пістолет у мене!
Треба тікати.
Їдьте! Швидше!
Саро!
Ти боягузка!
Саро!
-Стій! -Назад!
Їдьмо звідси. Швидше, Ті!
Ну ж бо!
-Ось вони. -Швидше!
Не зупиняйтеся! Їдьте! Заберіть золото!
Не стріляй!
Дідько. Вони їдуть! Дідько.
Ну ж бо!
Машина заважка. Золото нас сповільнює.
Можна якось її розігнати?
Швидше не виходить.
-Що робити? -Не знаю!
-Тримайся. -Що?
Саро, золото в нас! Ми його забрали!
Я поранена.
Переклад субтитрів: Марина Замятіна