Pappa? Det är jag.
Pappa?
Där är du.
- Vad gör du här? - Vad tror du?
Så vad hände?
Ingenting.
- Åh, säg mig. - Jag gjorde det nyss. Inget hände.
- Inget hände? - Nej.
Jag har precis haft henne i telefon.
Så? Vad bevisar det?
Du kan inte fortsätta bete så här.
Det är min lägenhet, eller hur? Det här är otroligt.
Du sprängde in på mig som ... Jag har ingen aning om vem hon är, den här kvinnan.
Jag bad henne aldrig om någonting.
- Hon är här för att hjälpa dig. - För att hjälpa mig göra vad?
Jag behöver inte henne. Jag behöver ingen.
Hon sa till mig att du hade kallat henne en liten tik.
Jag vet inte vad mer.
Kanske. Jag kommer inte ihåg det.
- Hon tårade. - För att jag kallade henne en liten tik?
Nej. Hon sa till mig att du hade hotat henne fysiskt.
Mig?
Fysiskt?
Hon har ingen aning om vad hon pratar om.
Den här kvinnan är galen. Tro mig.
Bäst om hon lämnar. Tro mig.
Särskilt som...
Som vad?
Jag ville inte berätta för dig detta, men eftersom du måste veta,
Jag misstänker att hon var ...
- Hon ... - Var hon vad?
- Hon stjäl från mig. - Angela?
Vad pratar du om?
Jag säger dig, hon stal min klocka.
- Din klocka? - Ja. Ja.
- Är det inte mer troligt att du precis tappat bort det? - Nej. Jag hade redan mina misstankar.
Så jag satte en fälla för henne.
Jag lämnade min klocka någonstans i det fria för att se om hon skulle nypa den eller ...
Var? Var lämnade du det?
Jag vet inte och jag kommer inte ihåg det.
Allt jag vet är att det inte finns någonstans. Jag hittar det inte.
Det finns ditt bevis. Den flickan stal min klocka. Jag vet att hon gjorde det.
Ja.
Vad är problemet?
Jag vet inte vad jag ska göra.
Vi måste prata, pappa.
Det är vad vi gör, eller hur?
Nej, jag menar, på allvar.
Det är den tredje du har ...
Jag säger till dig att jag inte behöver henne eller någon annan.
Jag klarar mig mycket bra på egen hand.
Det var inte lätt att hitta henne. Det här är inte lätt.
Hon såg riktigt bra ut. Massor av bra kvaliteter.
Och nu vill hon inte arbeta här längre.
Du lyssnar inte på vad jag säger dig.
Den flickan stal min klocka.
Jag kommer inte att leva med en tjuv, förstår du?
Har du tittat under badet?
- Vad? - Under badet vid rören
- där du gömmer dina värdesaker. - Hur vet du det?
- Säg mig sanningen. - Jag bara vet.
- Har du tittat på mitt gömställe? - Nej.
Hur vet du då att det är där jag håller mina värdesaker?
Jag hittade det av misstag.
- Du ... - Pappa.
Pappa!
Vart ska du?
Jag har inte rört någonting!
Du hittade det då?
- Vad? - Din klocka.
Åh, ja.
Så du inser att Angela inte hade något att göra med det?
Bara för att jag gömde det, lyckligtvis precis i tid.
Annars skulle jag sitta här och prata med dig
utan att veta vilken tid det var.
Klockan är fem, om du är intresserad.
Själv är jag intresserad.
Förlåt mig för att andas.
- Har du haft dina piller? - Ja.
Varför ser du på mig som om något är fel?
Allt är bra, Anne.
Världen vänder.
Du har alltid varit så. En oroande.
Medan din syster ...
Var är hon förresten? Har du hört från henne?
Jag ställer dig en fråga.
Jag måste flytta, pappa.
Jag måste lämna London.
Verkligen?
Varför?
Vi pratade om detta. Kommer du ihåg?
Är det därför du är så angelägen om att denna sjuksköterska bor hos mig?
Uppenbarligen är det.
Råttorna lämnar skeppet.
Jag kommer inte att vara här.
Jag kommer inte att kunna komma hit varje dag. Du måste förstå det.
Ja.
Så du går.
När? Jag menar, varför?
Jag har träffat någon.
Du?
Ja.
- Menar du en man? - Ja.
Verkligen?
Du behöver inte låta så förvånad.
Nej, nej, det är bara det, jag menar ...
Du måste erkänna att sedan ...
- James? - James.
Det har inte varit så mycket ...
- Vad gör han ändå? - Han bor i Paris.
Så jag ska bo där.
Är du i Paris?
Du kommer inte att göra det, eller hur?
Vakna. De talar inte ens engelska.
Så om jag förstår rätt,
du lämnar mig.
Är det allt?
Du överger mig.
Pappa.
Vad kommer att bli av mig?
Det är uppenbarligen mycket viktigt för mig,
annars skulle jag inte åka.
Jag ... jag älskar verkligen honom.
Och jag kan komma tillbaka och träffa dig ofta.
På helgerna.
Men jag kan inte lämna dig här ensam. Det är inte möjligt.
Det är därför, om ...
Om du vägrar att ha en vårdgivare måste jag ...
Till vad?
Du måste förstå, pappa.
Anne?
Du måste vad?
Anne?
Är det någon där?
Är allt bra?
Vem är du?
- Förlåt? - Vem är du?
Vad gör du här?
Vad gör du i min lägenhet?
Anthony, det är jag, Paul.
Vem?
Vad gör du här?
Jag bor här.
- Du? - Ja.
- Du bor här? - Ja.
Bor du här i min lägenhet?
Åh, det är det bästa än.
Vad är detta nonsens?
I'm gonna phone Anne.
Din dotter.
Ja tack. Jag vet vem Anne är.
Känner du Anne? Är du en vän till henne?
Jag pratar med dig!
Känner du Anne?
Jag är hennes man.
- Hennes man? - Ja.
Sen när?
Kommer upp i tio år.
Ah, ja, ja.
Naturligtvis, ja, ja.
Självklart.
Redan tio år? Men jag tänkte ...
Är du inte ...
- separerade? - Vem?
- Anne och jag? - Ja, det är du inte?
Nej.
Är du säker?
Ja, Anthony.
Men den här saken om Frankrike,
skulle hon inte åka till Paris för att ...?
- Var hon inte ...? - Hej älskling. Ja det är jag.
Nej, det är bara din far mår inte så bra.
Jag tror att han skulle vilja träffa dig.
Bra. Var inte för lång.
Hon handlar bara.
Hon kommer ...
- upp på en minut. - Åh bra.
Hon berättade för mig...
Häromdagen sa hon till mig att hon skulle bo i Paris.
- Hon berättade för mig. - Paris?
- Ja. - Vad skulle hon göra i Paris?
Hon träffade en fransman.
Jag tror inte det, Anthony.
Ja, det gjorde hon. Hon berättade för mig häromdagen. Jag är inte en idiot.
Hon sa till mig att hon flyttade för att bo och bo hos honom. Och...
Jag minns till och med att jag sa till henne att det var en dum idé
eftersom de inte ens talar engelska.
- Vet du inte om det här? - Nej.
Vad?
- Har jag satt min fot i den? - Oroa dig inte.
Hon har inte nämnt det för mig, men jag är säker på att hon tänker göra det.
- Så du vet om fransmannen? - Nej.
Oj-en-tusensköna.
Glöm det. Upp med hakan!
De slutar alla förr eller senare.
Jag pratar av erfarenhet.
Vill du ha något att dricka medan vi väntar?
Glas med vatten? Fruktjuice?
Nej, det är bara, jag var ...
Jag skulle säga något.
Ja. Det beror på flickan, sjuksköterskan.
- Laura? - Jag har glömt namnet.
Den flickan som din fru insisterar på att överlämna mig till.
Du vet om det här. Som om jag inte klarar av mig själv.
Hon sa till mig, din fru sa till mig att jag behövde hjälp av detta ...
Även om jag kan klara mig bra på egen hand.
Även om hon måste åka utomlands till Paris, din fru.
Jag förstår inte varför hon fortsätter att ...
Titta på mig. Titta bara på mig.
- Paul. - Det stämmer, Paul.
Ta en titt på mig. Jag kan fortfarande klara mig själv.
Tycker du inte?
Jag menar, jag är inte helt ...
Du håller med? Naturligtvis håller du med.
Men ... henne.
Jag vet inte var den här dumma besattheten kommer ifrån.
Hon har alltid varit så, ända sedan hon var liten.
Saken är, hon är inte särskilt ljus.
Du vet, hon är inte särskilt ...
Inte särskilt intelligent. Hon får det från sin mamma.
Jag tror att hon försöker göra det bästa hon kan för dig, Anthony.
Det bästa hon kan, det bästa hon kan, ja.
Jag bad henne aldrig om någonting.
Jag vet inte vad hon lagar emot mig,
men hon lagar upp något.
Hon lagar upp något, det vet jag.
Jag misstänker att hon vill sätta mig i ett hem för ...
Ja, jag har sett skyltarna.
Men låt mig vara helt tydlig.
Jag lämnar inte min lägenhet.
Jag lämnar inte min lägenhet!
- Det här är inte din lägenhet, Anthony. - Förlåt?
Om du kommer ihåg flyttade du hit ...
Du flyttade till oss medan du väntade ...
För vad?
För en ny vårdare.
För att du grälade med den sista. Med Angela.
Åh, gjorde jag det?
Det är därför du bor hos oss medan du väntar.
- Så, James ... - Paul.
Okej, Paul.
Så du säger att det här är din plats?
Ja.
Nu har jag hört allt.
- Det är jag. - Ah, där är hon.
Vad händer?
Inte mycket. Din far verkade lite förvirrad.
Är något fel?
Vad är detta nonsens?
Vad pratar du om?
Var är Anne?
Förlåt?
Anne. Var är hon?
Jag är här.
Jag gick bara ner för att shoppa. Jag är tillbaka nu.
Jag förstår.
Vad köpte du?
Kyckling. Låter det bra? Är du hungrig?
Ja varför inte?
Här, låt mig få det. Jag fixar allt.
Tack.
Paul sa att du inte mår så bra.
Jag mår bra tack.
Du ser...
orolig.
Nej, det är bara ...
Bara vad?
Hallå.
Berätta för mig.
Jag gjorde en kopp te i köket.
Jag var ensam i lägenheten och plötsligt hörde jag ...
ett ljud.
Sedan kom jag in och det var din man.
Vem?
- Din man. - Vilken man?
Tja, din, min kära. Inte min.
James?
Din man.
Jag är inte gift, pappa.
Jag är ledsen?
Jag blev skild för mer än fem år sedan.
Du minns.
- Tja, vem är han då? - Vem?
Gör du det medvetet? Han som precis åkte med kycklingen.
- Kycklingen? - Du överlämnade en kyckling för en minut sedan.
Vad pratar du om?
Överlämnade du inte en kyckling till någon?
- Kycklingen! - Vilken kyckling?
Vad pratar du om, pappa?
Han var här just nu.
Jag tror att du har fel. Det finns ingen här.
- Han har försvunnit. - Vem?
Mannen med kycklingen?
Din man!
Varför ler du?
Ingenting. Jag är ledsen. Förlåt.
Allt detta nonsens gör mig galen.
Vad är det, pappa?
Det händer något roligt.
Tro mig, det händer något roligt.
Kom, sitt ner. Kom igen.
Oroa dig inte nu.
Allt kommer att ordna sig själv.
jag vet inte.
Ja det kommer det.
Oroa dig inte.
Har du tagit din medicin?
Vad har det med något att göra?
Låt oss ge dig din medicin.
Kvällsdosen.
Då mår du bättre.
Det har pågått under en tid.
Konstiga saker som händer runt oss.
Har du inte märkt det?
Det var den här mannen som hävdade att det här inte var min lägenhet.
En riktigt osympatisk man.
Lite som din man, bara värre.
Det är det bästa än, tycker du inte? I min lägenhet. Han berättade för mig.
Men...
Det här är min lägenhet.
Är det inte?
Anne?
Är det inte?
Berätta för mig, Anne, det här är verkligen min lägenhet.
Är det inte?
Tack.
Ja.
Jag vet.
Nej. Du kan inte föreställa dig hur svårt det ibland är.
Häromdagen kände han inte ens mig igen.
Jag vet.
Ja.
Tack.
Så länge han gillar henne är det det viktigaste, eller hur?
Och att veta att han kommer att bli lycklig.
Ja.
Nej, det är en bra idé. Ja, absolut.
Hoppas det.
Hon verkade trevlig i telefonen.
Tja, jag ska meddela dig hur det går.
Ja.
Okej.
Eller hur.
Okej. Hörs snart. Mycket kärlek. Hejdå.
- Hej. - Hej. Jag är inte för tidig, eller hur?
Nej, nej, inte alls. Kom in.
- Kom in. - Tack.
Så kom in.
- Tack för att du kom runt. - Det är okej.
Min far är precis i sitt rum. Vill du ha något att dricka?
- Nej tack. - Okej. Var snäll och gör dig bekväm.
I...
Ja, så jag sa till dig,
- min far är upprörd över hela idén ... - Det är okej.
Ja, så det kan få honom att ...
Jag tror att han är ganska irriterad på mig.
Jag säger bara det här för att han kan reagera oväntat.
Har han levt ensam fram till nu?
Ja. Han var i en lägenhet inte långt härifrån.
Som fungerade.
Och jag kunde komma in på honom praktiskt taget varje dag.
Men vi måste komma till ett annat arrangemang.
- Det var inte livskraftigt längre. - Jag förstår.
Han har haft flera vårdgivare, den ena efter den andra.
Han har svårt att gå vidare med dem.
Han har sina sätt.
Det är därför jag flyttade in honom här med mig.
Men jag tycker det är ganska svårt att klara mig själv.
Det är lite för att jag måste arbeta, och det är därför jag behöver någon som hjälper mig.
- Hörde jag klockan? - Pappa. Ja.
Ding Dong.
- Jag skulle vilja att du träffade Laura. - Hur mår du, sir?
Jag förklarade för dig att Laura skulle komma förbi idag
så att ni två kan träffas.
- Hej. - Hej.
- Jag säger, du är underbar. - Tack.
Men jag...
Har vi inte träffats tidigare?
Nej, jag tror inte det.
Är du säker? Jag har ett tydligt intryck av att jag har sett dig tidigare.
Så Laura har kommit runt för att möta oss
så att hon kan få en uppfattning om hur du bor
och i vilken utsträckning hon kan hjälpa dig.
Jag vet, kära du. Jag vet det. Du har redan sagt det hundra gånger.
Min dotter har ...
en tendens att upprepa sig själv.
Men du vet hur det är, det är en ålderssak.
Vill du ha något att dricka?
Du är väldigt snäll, men nej tack.
En aperitif? Är du säker?
Lite aperitif. Dags för en aperitif, nej, nej?
Bara ett ögonblick kommer jag tillbaka.
Han kommer att hitta sin klocka.
- Jag måste säga att han är charmig. - Ja. Inte alltid.
Precis som jag trodde, tid för en aperitif!
Jag har två klockor. Jag har alltid haft två.
Den ena på min handled och den andra i mitt huvud.
Det har alltid varit så.
- Vad vill du nu, ung dam? - Pappa.
Jag får erbjuda våra gäster en drink, eller hur? Vad får det lov att vara?
- Vad tänker du ta? - En liten whisky.
Jag får samma sak.
Utmärkt. Två små whiskyer kommer upp.
Anne, snälla.
Det är okej, Anne, jag ska inte erbjuda dig en drink.
Hon berör aldrig alkohol. Inte en droppe.
- Det är sant. - Aldrig. Inte en droppe, ja.
Det är därför hon verkar så ...
- Än sen då? - Nykter.
Hennes mamma var densamma. Den nykteraste kvinnan jag någonsin har träffat.
Kära nån.
Silly.
Medan hennes lillasyster var en helt annan historia.
Har du två döttrar?
Även om jag nästan aldrig hört från den andra.
Ändå var hon alltid min favorit.
Hon var målare. Se, där är du.
Pirouetten. Vackert, eller hur?
Ja det är det.
Ja.
En bländande tjej.
Jag förstår inte varför hon aldrig kommer i kontakt. Aldrig.
Din whisky.
- Tack. - Skål.
Jag skulle ge allt jag äger för ett glas whisky. Håller du inte med?
Jag äger inte så mycket, så ...
Verkligen? Vad arbetar du med?
Jag tar hand om andra människor.
Andra människor?
Ja, mitt jobb är att hjälpa människor som behöver hjälp.
Det låter som de tjejerna du alltid försöker tappa på mig.
Måste dock vara ett svårt jobb, eller hur?
Tillbringar hela dagen med en av dessa ...
Jag kunde inte stå ut med det. Har jag rätt?
Hur är det med dig? Vad gjorde du för att försörja dig?
Jag var dansare.
- Var du? - Ja.
- Pappa. - Vad?
- Du var ingenjör. - Vad vet du om det?
Ja, tapdans var min specialitet.
- Verkligen? - Du verkar förvånad.
- Lite grann. - Varför?
Tror du inte på mig, eller tycker du det är svårt att föreställa sig?
Självklart. Det är bara ... Jag har alltid älskat tapdans.
Du verkligen? Jag är fortfarande bra på det. Jag ska visa dig.
Jolly bra. Varför skrattar du?
Förlåt. Förlåt.
Jag vet vem hon påminner mig om.
Vem?
Det är Lucy. Lucy, när hon var yngre.
- Lucy? - Ja, min andra dotter.
Det är rätt. Det finns likhet, tycker du inte?
- Ja kanske. - Ja.
Ja.
Hennes outhärdliga vana att skratta inanely.
Jag hade dig där, eller hur?
Situationen är mycket enkel.
Jag har bott i denna lägenhet ...
under en tid nu.
Jag är extremt knuten till det.
Jag köpte den för mer än 30 år sedan. Kan du föreställa dig? Du föddes inte ens.
Ja, det är en stor lägenhet.
Mycket trevligt. Den är väldigt stor.
Och jag har varit väldigt glad här.
Hur som helst, min dotter är mycket intresserad av det.
Vad pratar du om?
Du förstår, min dotter anser att jag inte kan klara mig själv.
Så hon flyttade in hos mig, uppenbarligen för att hjälpa mig,
med den här mannen hon träffade för inte länge sedan strax efter hennes skilsmässa.
Ja.
Vem som har ett mycket dåligt inflytande på henne, måste jag berätta.
Vad pratar du om, pappa?
Så nu vill hon övertyga mig om att jag verkligen inte kan klara mig själv.
Och nästa steg blir att skicka mig iväg. Jag vet inte var.
Det blir ett mycket effektivare sätt att få tag på min lägenhet.
Men det kommer inte att hända på det sättet.
Ledsen kära. Jag kan lika gärna berätta nu.
Jag lämnar inte denna lägenhet snart.
Jag kommer att överleva dig.
Båda två.
Jag vet inte om dig ...
men min dotter, ja.
Jag ska faktiskt göra en poäng om det.
Jag kommer att ärva från henne. Inte tvärt om.
Och dagen för hennes begravning ska jag hålla ett litet tal.
För att påminna alla om hur hjärtlös och manipulerande hon var.
Jag är så ledsen för detta.
Varför? Hon förstår perfekt. Det är du som inte gör det.
Jag har försökt övertyga henne i flera månader
att jag kan klara mig mycket bra på egen hand.
Men ... hon vägrar att lyssna.
Jag behöver ingen hjälp från någon.
Och jag tänker inte lämna min lägenhet.
Allt jag vill är att alla ska knulla.
Med det sagt...
det har varit ett stort nöje.
Adjö. Toodle-oo.
Jag är verkligen väldigt ledsen för detta.
Du skojade inte när du sa att han hade hans sätt.
Jag är verkligen ledsen.
Var inte. Den typen av reaktion är ganska normal.
Det blir okej.
Tror du?
Ja.
Väl?
Vad?
Gick det bra?
Ja.
Jag tror det. Hon sa att hon skulle börja imorgon.
- Här? - Ja.
Bra.
Ja. Så vi får se hur den första dagen går, och ...
Jag var orolig att det inte skulle fungera, men i slutändan var det bra.
- Han var charmig. - Där är du, förstår du.
Ja.
Han aktiverade verkligen charmen för henne. Du borde ha sett honom.
Han sa till henne att han hade varit dansare. En krandansare.
- Nej. - Ja.
Jag vet inte hur jag ska beskriva det för dig. Hon kommer att kunna ...
Jag tror att de verkligen kommer att gå bra tillsammans.
Och sedan sa han att hon påminde honom om Lucy.
Verkligen?
Hur gammal är hon?
Varför är du intresserad?
Vad är det med dig?
Om det gick bra är det goda nyheter, eller hur?
Ja. Ja.
Så?
- Vad är det med dig? Berätta för mig. - Det är bara...
Vad?
Just nu, när jag kom tillbaka med kycklingen, kände han mig inte igen.
Det gjorde bara något mot mig.
Jag förstår.
Att hitta det riktigt svårt.
Kom, ge mig en kram.
Jag såg det i hans ögon. Han visste inte vem jag var.
Som om jag var en främling för honom.
- Du måste vänja dig vid det. - Jag lyckas inte.
Jag tror att du kan. Jag tror att du klarar dig riktigt bra.
Kom igen.
Åh, pappa.
Hej. Middagen är klar om fem minuter. Passar det dig?
Ja kära. Passar mig bra.
Passar mig bra.
Hej.
Är du hungrig?
Jaja. Men...
Har vi gäster i kväll?
Nej varför?
Åh inget.
Ingenting.
Är allt bra?
Du hade en bra dag?
Ja, väldigt bra.
Laura kom förbi.
Visste hon inte, pappa? Laura kom just nu för att träffa oss.
- Vem? - Laura.
Den unga kvinnan som kom för att träffa oss.
Sedan träffade vi läkaren.
Har någon sett min klocka? Jag verkar ha tappat bort det.
Om igen?
Du har antagligen lagt det i ditt skåp. I ditt gömställe.
Vilket skåp?
Jag vet inte vad du pratar om. Jag vet verkligen inte, Anne.
Vilket skåp? Det finns inget skåp. Det finns inget skåp, eller hur?
Kan vi vara mer diskreta?
Har du tittat i ditt skåp?
Den är inte där. Jag måste ha tappat det någonstans.
- Eller det har stulits. - Det har det inte.
Vad menar du, har det inte?
- Det kan inte ha flugit iväg. - Vill du att jag ska ta en titt?
Mycket så. Det är ett besvär.
Jag är orolig. Det är väldigt oroande. Jag menar...
Att förlora alla mina saker, alla hjälper bara sig själva, och ...
Om detta fortsätter mycket längre kommer jag att vara helt naken.
Och...
Jag kan inte berätta vad klockan är. Snälla du.
Tack.
Har du tid?
Nästan åtta.
Det är sent.
Ska vi inte sitta på middag?
Ja, om fem minuter när kycklingen är klar.
Får vi kyckling i kväll?
Det är den som Anne köpte.
Det är vackert.
Din klocka, den är ...
Det är väldigt vackert. Dess...
Ja. Är det din?
Jag menar, är det din?
Ja.
Kan jag se det?
Så tydligen gick det väldigt bra idag.
Åh, ja.
Mycket bra. Mycket bra.
Tydligen ser hon ut som Lucy.
Verkligen?
jag vet inte. Jag har aldrig sett henne.
Nej det...
Det gick bra. Anne verkade nöjd. Du vet, det är ...
Jag behöver inte riktigt ... Det är främst för Anne.
Kan jag titta på det? Ser du din klocka?
Du har rätt, du vet, det är viktigt för henne att det här fungerar.
Ja.
Hon har varit orolig för dig.
Och det stör henne verkligen
när du fortsätter att falla ut med ...
- Vad handlar det om min klocka? - Ingenting.
Jag tittade bara.
Jag vill kontrollera att det är ...
Kontrollera om det är ... Det är vackert. Väldigt söt.
Köpte du det?
Förlåt?
Var det en present eller köpte du den?
Jag köpte det.
Varför?
Jag antar inte att du behöll kvittot?
Vad pratar du om?
- Din klocka. Det är ... - Jag pratade om Anne.
Anne?
Ja, Anne.
Ja.
Jag vet inte varför vi aldrig riktigt gick bra tillsammans.
Medan hennes lillasyster ...
Det var en annan historia.
Känner du henne? Hon är underbar.
Underbar.
Jag har inte sett henne på flera månader.
Jag kan inte skylla på henne, hon är ...
reser jag runt världen, tror jag.
Hon är en målare.
Jag skulle vara så glad om hon kom till mig en dag.
Jag skulle ta henne i mina armar och vi skulle limmas på varandra.
I timmar i sträck, som vi brukade vara.
För länge sedan, när hon var liten.
När hon fortfarande ringde mig:
"Lille pappa."
Nu, det är ...
Det var vad hon brukade kalla mig.
Trevligt, eller hur? "Lille pappa."
Kan jag ställa en fråga?
Men jag vill ha ett ärligt svar.
Inget märkvärdigt.
Kan du göra det för mig?
Ja.
Okej då...
Hur länge tänker du hänga här och få allas bröst?
Vad är det?
Vad har du gjort med ditt hår?
- Ingenting. Varför? - Du ser bra ut.
- Har du tappat bort dina nycklar? - Nej.
Hej. Min far har ett möte med Dr. Sarai.
Pappa, kom hit.
Okej tack.
Så det är du som signerar där.
Jag kan fylla i dessa.
Födelsedatum?
Fredagen den 31 december 1937.
- Fredag? - Ja.
Du bor hos din dotter just nu, stämmer det?
Ja. Tills hon bor i Paris.
Nej, pappa, varför fortsätter du med Paris?
- Vad? - Jag stannar i London.
Du fortsätter att ändra dig. Hur förväntar du dig att folk ska hänga med?
Det har aldrig varit någon fråga om att jag bodde i Paris.
- Ja det var. Du sa till mig. - Nej, det gjorde jag inte.
Jag är ledsen. Du sa till mig häromdagen.
Har du glömt? Hon är bortglömd.
Du lider av minnesförlust. Jag skulle prata med läkaren.
- Under alla omständigheter går jag inte till Paris. - Det är bra.
Paris. De talar inte ens engelska där.
Jag vet hur oroande dessa saker kan vara, och saker kan förändras mycket snabbt.
Så om du behöver något alls, ring mig. När som helst.
Tack. Tack för din hjälp.
Pappa?
- Tack. - Tack.
Tack.
Hej. Vad är problemet?
Vad?
Okej. Jag är upp om en minut.
- Tack. - Tack.
Förlåt.
Vad händer?
Inget mycket, men jag tror att han skulle vilja träffa dig.
- Var är han? - I hans rum.
- Låt mig få det. - Tack.
Här, låt mig.
Vad har du gjort?
Vad är problemet?
Ingenting.
Okej. Jag gör middagen redo.
Anne?
- Vad? - Tack för allt.
- Vi måste hitta ett annat arrangemang. - Till exempel?
- Att sätta honom på en institution. - Ett hem?
Ja, ett vårdhem.
Det skulle vara bättre för honom.
Varför säger du detta nu? I morgon har vi den här tjejen igång.
Du har rätt.
Vi får se. Kanske går det bra med den här tjejen.
Du verkar tro att hon är bra.
Men tro mig, läkaren har rätt.
Det ögonblick kommer när ... Hur bra hon än är, han är sjuk, Anne.
Han är sjuk.
Pappa, vad gör du när du står där ute? Kom igen.
Kom igen. Kom och sätt dig ner.
Kom igen, pappa.
Okej.
- Så det gick bra idag? - Ja. Mycket bra. Skulle du inte hålla med, pappa?
- Vad? - Du fick henne att skratta mycket.
- Jag gjorde? - Ja, hon sa att du var charmig.
Att du hade dina sätt, men att du var charmig.
Hon kommer i morgon för att börja arbeta här.
- Vill du ha lite mer? - Jag skulle. Det är bra kyckling.
Tycker du inte? Var köpte du den?
Nedre våningen. Varför?
Ingen anledning. Det är bra kyckling.
Paul?
Nej tack.
Så hon jobbar hela dagar, eller hur? Jag menar...
Yeah, till six.
- Och då? - Vad menar du?
- Efter sex? - Jag kommer att vara här.
Är du nöjd?
Med vad?
Du har en dotter som tar hand om dig ordentligt.
Eller hur? Du har tur.
- Du har också tur. - Åh, tror du det?
- Vad är det med henne? - Anne?
Hon är trött.
Behöver lite sol.
Ja.
Du måste ta hand om henne, gammal sport.
Varför går du inte någonstans?
Varför?
Ibland undrar jag om du gör det medvetet.
Vad?
Ingenting.
Vi hade...
planerade att åka till Italien.
Men vi var tvungna att avbryta i sista stund.
- Vet ni varför? - Nej.
På grund av din rad med Angela.
Vi kunde inte lämna dig på egen hand.
Vi var tvungna att avbryta vår semester och ta dig hit.
Nu ska du stanna här.
För gott, om jag förstår rätt.
Han är bortglömd.
- Det är fantastiskt. - Sluta.
- Sluta med vad? - Du är lite ...
- Lite vad? - Sarkastisk.
Nej det är jag inte.
Jag tror att jag är väldigt, väldigt tålmodig. Mycket tålmodig, tro mig.
- Har du tagit bort kycklingen? - Ledsen, ja. Vill du ha mer?
- Är det i köket? - Ja, jag hämtar lite till dig.
Nej, jag förstår det.
- Varför säger du sådana saker? - Vad sa jag?
Jag förstår helt dina känslor.
- Nej, du förstår inte. - Jag gör. Men det jag inte förstår är ...
Du gör så mycket för honom,
och jag respekterar dig för det.
Jag menar, du tog beslutet att ta honom hit och ...
Du vet, varför inte? Men...
Hur kan jag sätta det här?
Jag tror att du måste komma med en annan lösning.
- Han har helt tappat bort den. - Sluta prata så.
Hur vill du att jag ska prata? Jag säger sanningen.
Vi måste komma på ett annat arrangemang.
- Till exempel? - Sätt honom på en institution.
- Ett hem? - Ja, ett vårdhem.
Det blir bättre för honom.
Varför säger du detta nu? I morgon har vi den här tjejen igång.
Ja du har rätt. Vi får se.
Kanske går det bra med den här tjejen.
Du verkar tro att hon är bra.
Men tro mig, läkarens rätt, Anne.
Det ögonblick kommer när ... Hur bra hon än är, han är sjuk, Anne.
Han är sjuk.
Vad gör du när du står där ute? Kom och sätt dig ner.
Kom igen, pappa.
Pappa, kom in och sätt dig ner.
Pappa.
Vänligen håll linjen medan vi försöker ansluta dig.
Numret du ringer vet att du väntar.
Vänligen håll linjen medan vi försöker ansluta dig.
Numret du ringer vet att du väntar.
Dr Sarai talar.
Hej?
Pappa?
Är du redan uppe?
Sov du gott?
Anne, var kommer de ifrån?
Ska jag skaffa dig lite te innan hon kommer?
- Var är målningen? - Vilken målning?
Lucy.
Du blandar ihop detta med din lägenhet. Det har aldrig funnits en målning där.
Kom och äta lite frukost.
Anne.
Se.
Ser.
Anne?
Här är ditt te.
- Vad? - Låt det inte bli kallt.
- Var är Anne? - Hon gick ut.
- Verkligen? Redan? - Ja.
Hon kommer tillbaka. Vid slutet av dagen. Jag letar efter din medicin.
- Nej vänta. - Jag kommer tillbaka.
Jag ska bara leta efter din medicin.
Åh, skit.
- Vad är klockan? - Det är dags för din medicinering.
Det är bäst att ta dem nu. Då är det klart. Tycker du inte?
Den här lilla blåa, det är den du gillar.
Ditt lilla blå piller. Titta, det är en vacker färg, eller hur?
- Kan jag ställa en fråga? - Ja.
Är du nunna?
Nej.
Varför pratar du då med mig som om jag är försenad?
- Jag? - Ja.
- Men jag är inte. - "Ditt lilla blå piller."
"Ditt lilla blå piller."
- Ja. - Förlåt. Jag menade inte ...
Det är verkligen obehagligt.
Du får se när du kommer till min ålder, vilket kommer att ske snabbare än du tror.
Jag ber om ursäkt.
Det kommer inte att hända igen.
Berätta för mig...
har du märkt något?
Vad sägs om?
- Tja, du vet, min lägenhet. - Vad sägs om det?
Det har ändrats.
Tror du?
Ja.
Dessa stolar, till exempel.
Där där.
- Vem satte dem där? - Jag vet inte. Din dotter, föreställer jag mig.
Uppenbarligen min dotter.
Ändå är det extraordinärt att inte ens fråga mig.
Jag ville be om ursäkt om jag var lite ...
- sista gången vi träffades. - Inga problem.
Din dotter varnade mig. Hon sa att du hade dina sätt.
Ja.
Det är fantastiskt hur mycket du ser ut som Lucy.
Anne berättade för mig vad som hände med henne. Jag är ledsen. Jag visste inte.
- Vad? - Om hennes olycka.
Vilken olycka?
Vad?
Vad pratar du om?
Ingenting.
Tar du din medicin? Sedan ska vi klä oss.
- Du ser? - Vad?
Du pratar med mig som om jag var försenad.
- Nej det är jag inte. - Du är!
Jag är inte.
- Ja. - Jag ...
"Och vi klär oss." "Och ditt lilla blå piller."
Saken är, jag är väldigt intelligent. Du måste ha det i åtanke.
Förstår du?
Ja, jag kommer att ha det i åtanke.
Bra. Tack.
Ja det är sant. Jag är väldigt intelligent.
Ibland överraskar jag till och med mig själv.
Jag har ett minne som en elefant.
- Känner du det djuret? - Jaja.
Du har glömt dina piller.
Vad gör de där?
- Ska jag skaffa ett glas vatten till dig? - Nej, bry dig inte.
Jag sväljer dem med ... Du får se den koppen te.
- Är du säker? - Ja, positivt. Titta här.
Du kommer se. Tittar du?
- Ja. - Titta noggrant. Okej?
Jag lägger dem i min gob.
- Titta noggrant. - Ja, jag tittar.
Bra.
Trevlig kopp te.
Hej, snabbt.
Jobbet är klart.
- Bravo. - Ja.
Du vet...
Jag arbetade lite i en cirkus när jag var ung.
- Gjorde du? - Ja.
- Vill du att jag ska visa dig lite magi? - Varför klär vi oss inte först?
- Nu? - Ja.
- Nej inte nu. - Ja!
- Nej. - Ja.
Varför? Vad är poängen?
Jag måste bara ta på mig pyjamas igen.
- Det kan lika bra spara lite tid. - Jag förstår vad du menar.
Men ... om du stannar i pyjamas, kan vi inte gå ut.
Vart vill du gå?
- Parkera. - Herregud.
- Det är en trevlig dag. - Är allt bra?
- Bra. Vi ska klä oss. - Men ...
Allt okej, Anthony?
Något i saken?
Nörd.
Jag ville bara ha ett ord med dig.
- Med mig? - Ja.
- Jag ska packa upp våra saker. - Nej, gå inte.
- Jag kommer tillbaka. - Lämna mig inte ensam.
Jag är i nästa rum. Jag kommer snart tillbaka.
Kan jag ställa en fråga?
Ja.
Men jag vill ha ett ärligt svar. Inget märkvärdigt. Kan du göra det för mig?
Ja.
Okej då...
Hur mycket längre tänker du hänga med?
komma på allas bröst?
- Vem jag? - Ja du. Jag skulle vilja veta din åsikt.
Jag menar, tänker du fortsätta att förstöra din dotters liv?
Eller är det för mycket att hoppas att du kan bete dig rimligt
inom överskådlig framtid?
- Vad pratar du om? - Om dig, Anthony.
Om dig. Din attityd.
Sluta med det där. Jag tillåter inte detta.
- Kommer inte att tillåta det? - Nej.
Antag att jag gör det igen, vad ska du då göra?
- Jag ... - Ja?
Du måste ta mig fysiskt.
Säger du det för att fresta mig?
Se, jag också, det finns något jag inte tillåter.
Komma på allas bröst. Tidigare en viss ålder.
Nej, sluta det. Sluta med det där.
Ja. Jag tål inte det. Jag tycker att det är helt olämpligt.
Sluta. Sluta.
Pappa, vad har hänt? Vad är det med honom?
Pappa.
Det är okej. Handlar det om din klocka?
Är det anledningen? Jag hittade det, titta.
Det är okej. Gråt inte.
Gråt inte. Du mår bra nu. Det blir okej.
Du mår bra.
Låt oss äta vår kyckling, eller hur? Du gillar kyckling, eller hur?
Vad är klockan?
Klockan är åtta. Dags att äta.
Åtta på kvällen?
Jag trodde att det var morgon.
Jag har precis kommit upp. Jag är fortfarande i min pyjamas.
Nej, det är kvällen och jag har tillagat dig en kyckling.
Åh, pappa.
Det är okej. Kom igen.
Kom igen älskling. Kom igen.
Lille pappa, det är okej.
Lilla pappa.
Pappa?
Pappa, sover du?
Anne?
Pappa, det är jag.
Lucy?
Pappa?
Pappa.
Lucy?
Pappa.
Pappa?
Är du redan uppe?
Ska jag skaffa dig lite te innan hon kommer?
Pappa.
- God morgon. - Sitt ner. Det är klart.
- Är du hungrig? - Ja.
Du har besökare idag. Kommer du ihåg?
Hur kunde jag glömma? Du slutar aldrig prata om det.
Hon borde inte vara lång.
- Så tidigt? - Ja.
- Jag drömde om henne igår kväll. - Laura?
Ja. Jag tror att jag gjorde det.
Jag kunde se hennes ansikte.
Du vet jag...
Hon påminde mig verkligen om din syster.
Ja, det sa du igår.
Om du är nöjd är jag glad.
Hon verkar riktigt trevlig.
- Söt och effektiv. - Ja.
Jag tror att hon kommer att ta hand om dig.
- Jag gillar henne. - Bra.
Vi borde klä dig innan hon kommer.
- Vem? - Laura, din nya vårdgivare, den du gillar.
- Åh, ja, ja, ja. - Ja.
Ja.
Vi tar en jacka på dig innan hon kommer.
Och byxor.
Ja.
Hon sa att hon gillade att träffa dig igår.
Du gjorde en hel del på henne.
- Jag gjorde? - Ja.
Du övertygade henne om att du visste hur man dansade
och du var riktigt bra på tapdans.
- Vem jag? - Ja.
Och vad sa hon?
Hon sa att hon hoppades att du skulle ge henne en demonstration en dag.
Det är roligt.
Jag visste inte att jag visste hur man tappdansade. Gjorde du?
Nej.
- Dolda talanger. - Tydligen ja.
- Är det hon? - Jag förväntar mig det.
Men jag är inte redo. Jag är inte ens klädd.
- Glöm det. Du kan klä dig senare. - Nej vänta. Jag är inte ens ...
- Jag måste klä mig. - Det spelar ingen roll.
Det spelar roll!
- Hon är utanför dörren. - Lämna mig inte ensam. Se...
Vad ska hon tänka på mig?
Jag måste vara ordentligt klädd.
Varför måste du göra allt svårt?
Du kan klä dig senare. Oroa dig inte för det.
- Jag döds! - Nej, det gör du inte.
I will.
- Laura, hej. - Hej. Jag är inte för tidig, eller hur?
Nej, nej, inte alls. Kom in. Vi är bara i köket.
- Här är vi. Omkläder. - Hej.
- Anne, vem är det här? - Hej, Anthony.
Men Anne, det är inte hon.
Pappa.
Vill du ha något att dricka, lite kaffe eller ...?
- Nej tack. - Har du ätit frukost?
- Jag mår bra. - Jag ...
Jag vill inte ha henne. Var är den jag gillar?
Vad pratar du om? Hej Laura.
Det är något som inte är vettigt med detta.
- Det är inte meningsfullt. - Kom ihåg mig? Vi träffades igår.
Vi började bara lära känna varandra.
Jag sa att jag skulle komma tillbaka,
bara för att se hur du gör saker här
och se om jag kan hjälpa dig.
Kommer du ihåg?
Pappa? Kan jag prata med dig?
Hur ska jag sätta det här?
Kommer du ihåg första gången du kom för att stanna hos mig? Det var bara...
Det var ett stoppgap eftersom du hade fallit ut med Angela och ...
Jag undrade om det kan vara bättre ...
Vad tycker du om det här rummet? Det är trevligt, eller hur?
- Du kan se parken. - Kan du?
Det är väldigt trevligt.
Det är lite som att vara på hotell, tycker du inte?
Alla invånare säger det.
Jag tror att du har det bättre här.
Var?
Här.
Jag tror att det skulle vara mer lugnande och trevligare för dig
om vi kom till ett gemensamt beslut om att du bor här.
Vad tror du?
Nå, hur är det med dig? Vad skulle du göra? Var...?
Var skulle du sova? Vilket rum?
Om du kommer ihåg kommer jag att bo i Paris.
Nej du är inte.
Jag är. Kom ihåg?
Jag berättade allt om det. Kom ihåg?
Men du sa...
- Är du säker? - Ja.
Men du sa till mig ...
du bodde här hos mig.
Nej, jag måste gå. Det är viktigt.
Jag förklarade allt för dig.
Jag kommer tillbaka och ses, ibland helger.
Men jag då?
Du kommer att stanna här i London.
Allt på egen hand?
- Din syster då? Var är hon? - Åh, pappa.
Om du bara visste hur mycket jag saknar henne.
Jag gör också. Jag saknar henne också, pappa. Vi saknar henne alla.
Anne?
Sov gott?
Vad gör jag här?
Det är dags.
Jag frågade inte om tiden. Jag frågade dig vad jag gjorde här.
Var är Anne?
Jag har tagit din medicin.
Varför tar du inte bara bort din medicin?
- Är du en sjuksköterska? - Ja.
Det är du. Jag förstår. Det är allt.
Du är en sjuksköterska.
Ja.
Det var vad jag tänkte. Du är typen. Typisk sjuksköterska.
Så vad gör du här?
- Förlåt? - Vad gör du här?
Jag ser efter dig.
Du säger inte riktigt? Ser du efter mig?
Först har jag hört talas om det.
Sen när?
Ganska några veckor nu.
Åh, några veckor nu?
Glad att höra det.
Fantastisk. Ingen säger någonsin någonting i det här huset.
- Jag trodde att vi skulle få en ny. - Ett nytt vad?
Sjuksköterska. En ny sjuksköterska.
Den som ser lite ut som Lucy, min andra dotter.
Jag träffade henne häromdagen. Hon kom hit, eller hur?
Kommer du att ta din medicin?
Hon skulle börja i morse.
Laura. Var hon inte?
Jag tror att du blandar ihop saker, Anthony.
Den som påminner mig om Lucy.
- Rätt. - Rätt.
Dags att ta vår medicin.
Ja.
Inte tidpunkten för minut, eller hur?
Var är Anne?
Din dotter är inte här, Anthony.
- Var är hon? Har hon gått ut? - Om du kommer ihåg,
hon bor i Paris.
Nej, nej, nej, nej.
Hon funderade på att gå ...
men i slutändan hände det inte.
Hon har varit där flera månader nu.
Min dotter, i Paris?
Nej nej nej. De talar inte ens engelska.
Se.
Igår, detta vykort hon skickade till dig, vi läste det tillsammans.
Kommer du ihåg? Se.
Jag säger dig detta varje dag.
Hon bor i Paris för att hon träffade en man som heter Paul
och det är vem hon bor med nu.
Hon kommer för att träffa dig ibland.
- Anne? - Ja.
Ibland kommer hon till helgen.
Hon kommer hit och du går en promenad i parken.
Och hon berättar om sitt nya liv, vad hon håller på med.
Häromdagen tog hon med dig kaffe för att du gillar kaffe.
I detest coffee.
Jag dricker bara te.
- Är allt bra? - Bra. Vi klädde oss bara.
Är allt bra?
Ja.
- Varsågod. - Tack. Ha en bra dag.
Vi ses senare.
Han, den där, vem är han?
Vem?
Honom, som precis gick.
Det är Bill.
Räkningen?
- Ja. - Är du säker?
Ja. Varför?
Åh, ingen anledning. Jag bara...
Jag bara, jag ... Hur ska jag sätta det här?
Vad gör han här?
Här i min lägenhet? Känner jag honom?
Han är Bill. Du ser honom varje dag.
Gör jag det?
- Och du ... - Vad?
Ledsen att fråga detta, men ...
Jag menar, du, vem ...?
Vem är du exakt?
I'm Catherine.
Catherine. Det är rätt.
Ja ja ja.
Catherine.
- Och han är Bill. - Ja.
Men jag då?
Vem...
exakt är jag?
Du?
Du är Anthony.
Anthony?
Ja.
Anthony. Det är ett trevligt namn.
"Anthony", tycker du inte?
Det är ett mycket trevligt namn.
Min mamma gav det till mig, antar jag.
- Känner du henne? - Vem?
Min mamma.
- Hon ... - Nej.
Hon hade ... Hon ...
Hon hade så stora ögon.
Jag kan se hennes ansikte nu.
Hon var ... Jag hoppas att hon ...
kom och se mig någon gång.
Tror du? Mamma.
Du sa att hon kanske kom ibland i helgen.
Din dotter.
Nej.
Min mamma.
Jag vill ha min mamma.
Jag vill ha min mamma. Jag vill härifrån.
Har ... Låt någon komma och hämta mig.
Nu...
Nej nej. Jag vill ha min mamma. Jag vill att hon ska hämta mig.
Jag ... jag vill åka hem.
Vad är det, Anthony?
Vad är det?
Jag känner mig som ...
Det känns som om jag tappar alla mina löv.
- Dina löv? - Ja.
Vad menar du?
Grenarna och vinden och regnet.
Jag vet inte vad som händer längre.
Vet du vad som händer?
All den här affären om lägenheten.
Jag ... jag har ingenstans att lägga ner huvudet längre.
Men jag vet att min klocka ligger på min handled, det vet jag.
För resan.
Om inte, jag ...
Vet inte om jag ...
var redo att ...
Till...
Först...
vi klär oss, eller hur?
Ja.
Vi klär oss,
och sedan går vi en promenad i parken, eller hur?
Ja.
Bra.
Träden och alla löv.
Då kommer vi tillbaka hit och får något att äta.
Ja.
Och då kan du få din siesta, okej?
Ja.
Och om du känner dig i god form,
vi kan ta en ny liten promenad i parken.
- Bara vi två. - Ja.
För det är en så härlig dag.
Det är soligt ute.
Och vi måste gå medan det är soligt.
- Vi måste ta chansen. - Ja.
För det håller aldrig länge när vädret är så bra, eller hur?
Nej.
Så ... låt oss klä oss.
Är det okej?
Nej.
- Kom igen nu. - Nej.
Kom igen älskling.
Det är okej. Kom igen.
Lätt nu.
Lätt.
Du kommer att känna dig bra om en minut, jag lovar dig.
Allt kommer bli bra.