‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- ערוץ 3 -‬
‫- אולימפוס -‬
‫אני צריך לנעול אותו מכאן!‬
‫צא משם, לאו!‬
‫לאו!‬
‫לא! לא!‬
‫לנו, הניצולים, ‬
‫יש‬‫ ‬‫את החובה הקדושה‬ ‫לבנות מחדש את הציוויליזציה.‬
‫עולם בו כל אדם חשוב.‬
‫מקום בו נוכל ללכת יחדיו בדרך השלום‬
‫והשגשוג.‬
‫חבר הקונגרס, הבטחת לנו.‬
‫חבר הקונגרס, אתה לא יכול להשאיר אותנו כאן.‬
‫הם מחכים לתשובה.‬
‫שלום?‬
‫שלום!‬
‫למען השם! אין לנו שירותים ל-80 איש.‬
‫חבר הקונגרס, אין לך ברירה.‬
‫למה? אנחנו כאן בפנים, הם שם בחוץ.‬
‫כל עוד הדלת נשארת סגורה,‬ ‫אנו בטוחים.‬
‫עצרי וחשבי, אישה!‬
‫אנו שולטים בדרך פנימה, ‬
‫אבל כעת הם שולטים בדרך החוצה.‬
‫אנחנו נכנסים!‬
‫לא הכרחת אף אחד ללכת אחריך.‬
‫כמעט הצלחנו.‬
‫תגידי את זה לחבר שלך.‬
‫תגיד לו אתה.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫הוא מת.‬
‫אני יודעת.‬
‫אך לא אתן לו להסתובב בחוץ.‬ ‫מגיע לו יותר.‬
‫את תביאי למותך.‬
‫לא אם תעזור לי.‬
‫אני מת, ילדת שיכונים.‬
‫אז תשב פה ותרחם על עצמך.‬
‫אתה יודע, רובסון…‬
‫כרגע יש גורלות גרועים יותר בעולם‬ ‫מאשר מוות.‬
‫נגמר לנו האוכל. ‬
‫אנשים חולים.‬
‫היצורים מודעים לכך שיש אנשים חיים בבניין.‬
‫אין לך מושג מה קורה פה בחוץ.‬
‫העולם השתגע.‬
‫יש אנשי מיליציה חמושים‬ ‫שמסתובבים בכל מקום!‬
‫הם הורגים את כולם. את החיים...‬
‫ואת המתים.‬
‫אני לא יכולה לסבול‬ ‫את הקול שלו יותר.‬
‫זהו זה!‬
‫הוא יהיה המנהיג של הקבוצה בבניין.‬
‫הוא יארגן אותם בקבוצות של עשרה.‬
‫לכל קבוצה יהיה מנהיג,‬
‫שגם הוא ייבחר על ידיו.‬ ‫-שתוק, לוי.‬
‫ואנחנו נשלוט בו.‬
‫שתוק ותראה.‬
‫על הברכיים, חארות!‬
‫סוף סוף!‬
‫זו המשטרה.‬
‫אני רוצה לדבר עם חבר הקונגרס לוי.‬
‫יריות בבניין!‬
‫כאן חבר הקונגרס לוי.‬
‫חבר הקונגרס…‬
‫קוראים לי פיש (גם: דג).‬
‫פיש?‬
‫הוא זורק גופות לים.‬
‫המשך.‬
‫קודם כול, נעים להכיר. תהילתך הולכת לפניך.‬
‫אני יודע שאתה אדם הגיוני מאוד,‬
‫עם אהדה רבה לאחרים,‬
‫ומהיר להסתגל לנסיבות חדשות.‬
‫כפי שאולי כבר שמתם לב,‬
‫העולם בחוץ הגיע לקצו.‬ ‫אבל נראה שכאן בפנים, הוא לא.‬
‫אמרתי לכם שהסרטון הזה היה רעיון נורא.‬
‫וכך, השותפים שלי ואני,‬
‫נכנסים לבית האלים.‬
‫בדרך כזו...‬
‫או אחרת.‬
‫זה איום?‬
‫לא.‬
‫האיום מגיע עכשיו.‬
‫אם לא תפתח לנו את הדלת,‬
‫נהרוג אדם אחד כל רבע שעה.‬
‫לא, לא!‬ ‫-לא, בבקשה!‬
‫והראשון שימות...‬
‫יהיה הילד הזה.‬
‫בואו נפתח את הדלת.‬
‫זאת לא החלטה שלך.‬
‫אבל זה לאו.‬
‫הוא מת, תרזה.‬
‫אם תפתח את הדלת,‬ ‫הם ישתלטו על המקום הזה.‬
‫בדיוק.‬
‫חמש.‬
‫ארבע.‬
‫שלוש.‬
‫לוי!‬
‫תעשה משהו.‬
‫שתיים.‬
‫אחת…‬
‫מר. פיש?‬
‫כן, חבר הקונגרס.‬
‫אתה לא יכול להרוג‬ ‫אנשים סתם ככה.‬
‫למה לא?‬
‫כי אולי תזדקק להם.‬
‫ולמה שאזדקק להם?‬
‫כי כל שליט...‬
‫צריך נתינים.‬
‫נתינים?‬
‫-למה שלא תקרא לילד בשמו?‬
‫עבדים!‬
‫שקט, כולכם!‬
‫מה אתה עושה, לוי?‬ ‫-מציל אותנו.‬
‫אתה מוסר את אולימפוס?‬ ‫-לא.‬
‫אני נושא ונותן על מקומנו בתוכו.‬
‫אני אשיג את ילדת השיכונים‬ ‫לפני שהיא תפשל.‬
‫אתה לא יכול לפתוח את הדלת.‬
‫תרזה!‬
‫תרזה, לא! ‬
‫לא!‬
‫קדימה, רובסון. צא מדרכי. זוז!‬
‫קדימה!‬
‫אני אציל את לאו.‬
‫תרזה,‬
‫תקשיבי לי.‬
‫הדבר היחיד שמחזיק אותו בחיים,‬
‫הוא הדלת הזו.‬ ‫-אני לא מאמינה לך.‬
‫אתה מקשיב לחלאה הזו!‬ ‫-אני לא מקשיב לאיש!‬
‫אבל אני מאמין בך.‬
‫ואני מאמין גם בפרחח המזוין הזה.‬
‫אז הגיע הזמן ששניכם תאמינו בי.‬
‫אני בצד שלך.‬
‫אם את לא מאמינה לי,‬
‫תירי.‬
‫אתה יודע מה הבעיה, מר. פיש?‬
‫האדם היחיד שבאמת יודע‬ ‫איך המקום הזה עובד‬
‫הוא אותו הילד שאתה רוצה לירות לו בראש.‬
‫תקשיב, חבר הקונגרס.‬ ‫לא אכפת לי מה יש לו לומר.‬
‫אני אשרוף את החור הזה‬ ‫עד היסוד כשכולכם בפנים.‬
‫אם אולימפוס לא יתאים לי, ‬
‫הוא ‬‫לא יתאים לאף אחד אחר. אני ברור?‬
‫אנחנו צריכים זמן להתלבט ולהחליט.‬
‫חמש דקות.‬
‫והספירה לאחור של הילד‬
‫ממשיכה בדיוק מאיפה שהיא הפסיקה.‬
‫אנחנו חייבים לנהל משא ומתן.‬
‫יש דברים שלא ניתנים למשא ומתן,‬ ‫חבר הקונגרס.‬
‫אנחנו לא יכולים לתת להם להיכנס, לוי.‬
‫קדימה, בואי נלך.‬
‫תפסתי את הפרחחית‬ ‫שוב מנסה לפתוח את הדלת.‬
‫חבר הקונגרס צודק.‬
‫יש להם יותר אנשים ויותר תחמושת.‬
‫הם יכנסו בכל מקרה.‬
‫ניתן להם להיכנס לנהל משא ומתן.‬
‫ואז...‬
‫נהרוג את כולם.‬
‫אבל החבר'ה האלה מקצועניים.‬
‫נכניס רק כמה מהם.‬
‫לא יותר מארבעה. וזה כולל את פיש.‬
‫ואז...‬
‫נהרוג את הבן זונה.‬
‫ברגע שפיש ימות,‬
‫לוי יפתה את השאר.‬
‫להרוג את כולם עם שני רובים ובלי תחמושת?‬
‫סתמי את הפה!‬
‫לא, רגע. זו שאלה חשובה.‬
‫שני רובים.‬
‫23 קליעים.‬
‫והאקדח שאתה מסתיר במכנסיים.‬
‫רגע. הוא קליבר 5.56 מ"מ.‬ ‫הוא בקושי שימושי.‬
‫אתה חלאה אמיתית.‬
‫מישהו מתנגד?‬
‫ובכן?‬
‫אם כך, הכאילו דמוקרטיה ניצחה.‬
‫הירגעו, רבותיי.‬
‫הירגעו.‬
‫שחרר את הילד והיכנס.‬
‫רק אחרי שנשב ונדבר.‬
‫אמרנו ארבעה.‬ ‫-אחד נשאר בדלת.‬
‫זה לא יהיה הכרחי.‬
‫אני בטוח שנגיע להסכם טוב בשביל כולנו.‬
‫אני מתעקש.‬
‫קדימה!‬
‫אם כך, גם החייל שלי נשאר.‬
‫זה נראה גדול יותר בטלוויזיה.‬
‫זהו ארמון של אל.‬
‫מלא ניסים ופלאות.‬
‫פאנלים סולריים, מקווה מים, מקפיא,‬
‫שלושה חדרי יוקרה, סוויטה נשיאותית,‬
‫בריכה וחדר כושר.‬
‫אני רואה שיש לך אסירים משלך.‬
‫מתנגדת למשטר.‬
‫החברה של הילד.‬
‫זרוק אותו איתה והשגח על שניהם.‬
‫אכפת לך אם מישהו יטפל בפצעיו של הילד?‬
‫בבקשה.‬
‫רוצה קצת ויסקי?‬
‫אז, חבר הקונגרס,‬
‫תגיד לי למה אני לא צריך‬ ‫להרוג את כולכם‬
‫ולשמור על הילד שיודע דברים,‬
‫והחברה שלו,‬ ‫כדי לעודד אותו לגלות את הסודות.‬
‫כי אתה אדם חכם.‬
‫ואנשים חכמים חושבים לטווח ארוך.‬
‫לכי תאמרי לברברה שהגיע הזמן.‬
‫המצב יצא מכלל שליטה!‬
‫הדלתות נפרצות.‬
‫היצורים נמצאים במבואת הכניסה.‬
‫למען השם, תפתחו!‬
‫תפתחו!‬
‫בעולם החדש שלנו, מר. פיש,‬
‫איש לא ישרוד לבדו.‬
‫תירגע.‬
‫יש אספקה מוגבלת בבית.‬
‫תצטרך אנשים לשתול יבולים.‬
‫לבנות מקלטים, להגן על המקום הזה ‬ ‫ולהרחיב את גבולותיו.‬
‫ולהתמודד עם אנשים, כידוע לך,‬ ‫זה ממש כאב ראש.‬
‫לכן...‬
‫כל מלך צריך שר‬ ‫שיעשה את זה בשבילו.‬
‫תפתחו! תפתחו!‬
‫פיש, אנחנו חייבים להיכנס עכשיו.‬
‫לעזאזל, פיש, אל תשאיר אותנו כאן!‬
‫אתה טוב בזה, חבר הקונגרס.‬
‫אני הכי טוב במקצוע שלי.‬
‫חם פה, לא?‬ ‫-כן, לוהט.‬
‫לכן יהיה לנו מלך,‬
‫ראש ממשלה,‬
‫הצבא שלו,‬
‫המעמד השליט שלו,‬
‫והנתינים שלו.‬
‫מה אתה עושה? כלומר, נהגת לעשות,‬
‫לפני סוף העולם?‬
‫הייתי שוטר,‬
‫ואהבתי להרוג חלאות.‬
‫תחזרי לשם, זונה.‬
‫בציווילזציה החדשה שאני מציע,‬
‫המעמד השליט יחיה כאן,‬ ‫בתוך אולימפוס,‬
‫והמשרתים...‬
‫קדימה, תתרחקי.‬
‫...באזור החיצוני.‬
‫ברגע שהם יצליחו לכבוש אותו.‬
‫הכרח...‬
‫הוא אם כל המוטיבציות.‬
‫המשחק נגמר, פיש.‬
‫אם תהרוג אותי,‬
‫לאנשיי יש פקודות‬ ‫לשרוף את המקום הזה עד היסוד!‬
‫לא תחיה כדי לראות זאת.‬
‫תגיד לאנשייך להניח את הרובים.‬ ‫-ידיים הרחק מהאקדח.‬
‫תניחו את הרובים!‬
‫לא!‬
‫רובסון?‬
‫הרגת אותו.‬
‫הרגת אותו!‬
‫סימן קטן לנאמנות שלי.‬
‫כפי שאמרתי, ‬
‫יהיו קורבנות,‬
‫אבל טובת הכלל תנצח.‬
‫והמלך שלנו ייהנה מהפאר של טירתו,‬
‫ושל הנשים שלו.‬
‫אני אוהב את איך שאתה חושב, חבר הקונגרס.‬
‫העולם אולי נגמר, ‬
‫אבל אל לנו לשלול מעצמנו‬ ‫את ההנאות הפשוטות של החיים.‬
‫תירקי, אישה. אני אוהב את זה.‬
‫חתיכת חזיר!‬
‫אני מתנצל, סבתא,‬ ‫אבל אין לי צורך בך יותר!‬
‫תתרחק מסבתא שלי!‬
‫במסדרון, מאחורי המראות!‬ ‫-תירה!‬
‫צא החוצה, או שאנקר את העיניים של סבתא שלך!‬ ‫צא!‬
‫טורקאטו! תכוון לראש!‬
‫תרזה.‬
‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫מכרת אותי.‬
‫לעזאזל עם המכשפה הזו.‬
‫תוציא אותי.‬
‫לא. לא.‬
‫מה את רוצה לעשות?‬
‫לשים קץ לרכוש פרטי.‬
‫את בטוחה?‬
‫אתה לא?‬
‫לכל מי שימצא את הטלפון הזה...‬
‫הוא מכיל את כל מה שצריך לדעת‬
‫על איך המקום הזה פועל.‬
‫ומה שקרה כאן.‬
‫הייתה הרבה אהבה,‬
‫הרבה חמלה,‬
‫וחברות.‬
‫אבל בסופו של דבר, ‬
‫מה‬‫ ‬‫שגבר הייתה השנאה… ‬
‫שקרים,‬‫ ‬‫חשדנות, בגידה.‬
‫אותו חרא כמו תמיד.‬
‫תירו בכל מה שיוצא מהדלת הזאת,‬ ‫חי או מת! ‬
‫אל תחזרו על הטעויות שלנו.‬
‫היו טובים יותר מאיתנו. ‬
‫היו אנושיים יותר מאיתנו.‬
‫תירו!‬
‫מה את עושה?‬
‫ממלאת אחר ההוראות‬ ‫של אימא שלך.‬
‫ילדה!‬
‫תחתכי לי את היד.‬ ‫-תתרחק ממני, לוי.‬
‫תחתכי לי את היד!‬ ‫-אין לי סכין מזדיינת!‬
‫אבל לי יש.‬
‫ברברה.‬
‫את חייבת לצאת מכאן.‬
‫לכי למזווה.‬
‫תנעלי את עצמך שם.‬
‫אני לא אשאר היחידה שבחיים כאן.‬
‫תנשכי אותי.‬
‫תעשה את זה, לאו. תפתח את הדלת.‬
‫לעזאזל!‬
‫- מספר חסוי -‬
‫תרגום כתוביות: טל מלכה‬