FATA CU ACUL
- Cine e ? - Jensen.
O clipă.
Da ?
- Karoline, trebuie să te muți. - Poftim ?
Trebuie să te muți. Am nevoie de cameră pentru altcineva.
- Dar eu locuiesc aici. - Dar fără să plătești.
- O să plătesc. - Karoline ?
- Stai să mă îmbrac ! - Trebuie să înțelegi...
O să le arăt camera chiar acum.
- Câți bani îți datorez ? - Plata pe 14 săptămâni.
- O să-ți plătesc mâine. - Coșul de fum trebuie curățat.
- Fă-o la timp de data asta. - Știu !
Plătesc mâine. Ce se întâmplă ?
- Ia mâna de pe umerul meu. - Locuiesc aici de mulți ani.
- Am banii. - Nu, Karoline.
Îmi pare rău pentru întârziere. Vă rog să mă urmați.
Nu aveți ce cameră să vedeți. Îmi pare rău.
- Uite plata pentru 3 săptămâni jumate. - Vrei să merg la poliție ?
Mă forțezi să te dau în judecată ca să recuperez toți banii de la tine ?
Nu vreau să fiu tiran.
Sunt un om rezonabil și răbdător. Chiar politicos.
Vă rog să mă urmați.
Între orele 10 și 12 avem apă curentă.
Aici e bucătăria. Karoline, te rog.
- Cuptorul scoate mult fum. - Șemineul va fi măturat astăzi.
Avem șobolani.
Șobolani mari.
Ies noaptea.
Când dormi, îți mușcă picioarele.
- Karoline, ajunge. - Sunt mulți.
Nu vreau să stau aici.
Vreau să merg acasă.
E ceea ce trebuie.
Voi aranja pentru o trăsură mâine. O puteți folosi după aceea, dacă doriți.
Mă voi asigura că prețul să fie rezonabil.
Haideți.
Ai un loc unde să stai ?
Te pot ajuta să găsești o cameră pe care ți-o poți permite.
Fără discuții, treci la treabă.
- Țineți linia. - Acul se tot rupe.
Atunci fii atentă.
Atunci fii atentă.
- Cat costă ? - 15 coroane pe săptămână.
Asta e mult.
- Ce zici de apă ? - În curte.
Există o găleată în dulap.
Oaspeții nu au voie.
Sigur.
Da ?
Croitoreasa pe care ai vrut să o vezi.
Vă rog. Intrați.
Am primit scrisoarea dvs.,
prin care solicitați suplimentul pentru văduve.
Cum vă descurcați ?
Am fost evacuată din apartamentul meu...
Domnule director.
- Vreo veste de la soțul dumneavoastră ? - Nu.
Fără certificatul de deces al soțului dumneavoastră,
nu vă pot satisface cererea.
Dar scrisoarea dumneavoastră m-a mișcat. Circumstanțele dumneavoastră sunt...
Ei bine...
Pot să vă întreb cum îl cheamă pe soțul dumneavoastră ?
Peter Nielsen.
Am relații. Pot să întreb în jur.
Un om nu dispare pur și simplu.
Karoline Nielsen.
Sper că nu vă deranjează să ne întâlnim aici ?
Aerul proaspăt îți limpezește mintea.
Nu am reușit să găsesc nicio informație despre soțul dumneavoastră.
El nu este pe lista soldaților căzuți, dar...
asta nu înseamnă prea mult.
Îmi pare rău.
Mergem la o plimbare ?
Și eu am visat să mă înscriu.
Desigur, poziția mea nu-mi permite acest lucru.
Fac ce pot de aici. Uniformele pe care le producem, de exemplu.
- Bună ziua, domnule. - O zi bună.
Castane.
Pot să vă fac cinste ?
Îți place ?
Dacă ai nevoie de un umăr pe care să te sprijini,
sunt la dispoziția ta.
Să aveți o zi bună.
Extra, extra !
În al unsprezecelea ceas din a unsprezecea zi !
Cumpărați aici ! Războiul s-a terminat ! Germania se predă !
Cumpărați aici ! Citiți totul despre asta !
Mulțumesc.
Dragi muncitori de la fabrica de cusut Kitzler.
Războiul din Europa s-a încheiat
și speram, un viitor mai luminos ne așteaptă.
Chiar dacă nu am participat la război
acesta a cauzat suferințe de nedescris.
Vă voi ruga să vă alăturați mie într-un moment de reculegere.
Să spunem o rugăciune pentru cei căzuți.
Toată lumea inclusă.
Vă mulțumesc.
Vom opri producția de uniforme și revenim la lenjeria catifelată
care a fost semnătura familiei mele de generații.
Mă aștept că mai puține ace să se rupă, va fi o schimbare binevenită.
Vă rog să vă alăturați mie într-un toast.
Crăciun Fericit.
Așa.
Ești frumoasă.
Mulțumesc.
Nu pot să cred că ești a mea.
Karoline !
Așteaptă !
Karoline !
Ce vrei ?
Cine ești tu ? Ce dorești ? Dă-ți aia jos.
Karoline ? Cine e ?
Prietenul meu.
- Ți-ai pierdut slujba, Karoline ? - Nu.
Atunci de ce vin prieteni în vizită ?
Eu sunt soțul ei.
Am fost la apartamentul nostru. Alți oameni locuiesc acolo acum.
Unde ai fost ?
Am fost rănit.
Ți-am scris scrisori.
Le-ai primit ?
Da.
De ce nu mi-ai scris înapoi ? A trecut un an.
Da.
Îmi pare rău.
- Peter. - Da ?
Am cunoscut pe altcineva.
Și sunt însărcinată.
Am crezut că ai murit. Tu m-ai făcut să cred asta.
Am o nouă viață.
Tu ești soția mea.
Du-te.
Trebuie să pleci.
Du-te !
Pleacă de aici, acum !
Adio !
Ce se întâmplă ?
Îmi pare rău, domnule, această femeie nu ascultă.
- Am rugat-o să plece. - Mulțumesc. Poate să intre puțin.
Ce se întâmplă ?
Spune că te vei căsători cu mine.
Spune-o.
Da.
Da, mă însor cu tine.
Ești curajoasă.
Când voi ajunge în acea casă...
O să te iau cu mine.
Ce să fac eu acolo ?
Ce vrei tu. Ai putea fi responsabilă cu menajerele.
- Asta mă face o servitoare ? - Nu, prostuțo.
Responsabilă de menajere. Vei avea propria ta camerista.
- Bună ziua. - Bună ziua, pot să vă iau paltoanele ?
Da, vă mulțumesc.
Aceasta este tânăra doamnă ?
Da.
Foarte frumos din partea ta că ai venit. Sunt încântată să vă cunosc în sfârșit.
E o onoare, domnișoară... Doamnă...
Vă rog, veniți cu mine.
Asta e doar între noi, femeile.
Dezbracă-te.
Pentru că doctorul să te examineze.
Oricine îi poate spune fiului meu că este însărcinată, nu crezi ?
Da.
Doar lenjeria de corp.
Trebuie să știi cum funcționează.
Da.
Se va termina într-un minut.
Da.
Te poți îmbrăca acum.
Da. E însărcinată.
- Se mai poate face ceva ? - Mi-e teamă că e prea târziu.
- Bună ziua, doamna baroneasa. - Bună ziua, doctore.
Fiul meu nu se va căsători niciodată cu tine.
Poate Jűrgen să ni se alăture acum ?
Mulțumesc.
Adu-l aici.
Da, mama ?
Domnișoară are impresia, că voi doi vă veți căsători ?
Am discutat despre asta, da.
Jűrgen este liber să facă ce dorește.
Nu cu banii mei, nu în această casă,
ci unde și cum vrea el.
Poate...
Ai spus ceva, fiule ?
Poate că am grăbit lucrurile.
- Te rog să mă ierți. - Jűrgen ?
Nu am vrut să se ajungă atât de departe.
Ce se întâmplă ?
Dă-i o batistă.
Mulțumesc.
Vrei te rog să ne lași acum ?
În plus, serviciile tale la fabrica nu mai sunt necesare.
Te rog să pleci acum.
Îmi pare rău.
Haina ta.
Este regretabil.
Ocupat.
Ce faceți ?
Haide.
Stai jos aici.
- Erena, dă-mi prosopul tău. - Da.
Apasă.
- Ce se întâmplă aici ? - Tocmai a alunecat.
- Nu ne plac oamenii care alunecă aici. - O să am eu grijă de ea.
Dacă sângerarea nu se oprește, trebuie să mergi imediat la doctor.
- Te vom escorta acasă. - Mulțumesc, sunt bine.
Nu-ți bagi un ac în tine, dacă ești bine. O să te ducem acasă.
Am spus că sunt bine.
Există o altă cale.
Te pot ajuta să găsești o familie adoptivă.
Unele femei nu pot avea copii, altele au mai mulți decât și-au dorit.
Este logic să ne ajutăm reciproc.
Eu merg pe aici.
Vino să mă vizitezi când se naște copilul.
Nu-i da un nume. E mai ușor așa.
- De ce m-ai ajuta ? - Cine altcineva ar face-o ?
- Eu cer o taxă. - Pot lua una ?
Poartă-te frumos. Tu...
- E-n regulă. - Poftiți.
Ai grijă cu sângerarea. Nu e de glumit.
- La revedere. Haide. - Pe curând.
Ai grijă la groapa, sari.
Karoline ?
Ți-ai pierdut slujba ?
Un om a venit cu plicul ăsta.
Am luat ce-mi datorai.
Ascultați cu toții ! Am nevoie doar de 20 azi.
Am nevoie de cei mai puternici. Cei care pot face treaba.
Stop, e de ajuns.
Ieși afară.
- Ai grijă. - Hei !
Vino acum.
Nancy și Claude !
Oaspeți de onoare.
Doamnelor și domnilor.
A participat cineva de aici în Marele Război ?
Nu, nu, nu... Nu ? Nici tu, nu ?
Asta e ceea ce am crezut. În timp ce tu stăteai acasă, în siguranță,
citind ziarul și beai bere.
Câteva suflete nefericite au fost acolo. Pe câmpul de luptă.
Doamnelor și domnilor.
Permiteți-mi să vă prezint o senzație.
Asta e ceea ce a scuipat războiul.
Ciudat !
Doamnelor și domnilor. Uitați-vă bine.
Uitați-vă direct la ceea ce ziarele nu au scris.
Priviți chipul durerii.
Monstru !
Doamnelor și domnilor. Îndrăznește cineva dintre voi să-l atingă ?
Nimeni nu vrea să-l atingă pe bietul ciudat ?
El nu va mușca.
Bine.
Chiar în spate avem o domnișoară curajoasă.
Vino mai aproape.
Să-i dăm o mână de ajutor.
Bine lucrat.
Vino la mine.
Te rog.
Gaură, Peter.
Bine, bine, bine...
Un mic sărut, poate ?
Acest animal jalnic probabil nu-și poate aminti cum e un sărut.
Este doar un coșmar.
Calmează-te.
Dă-i drumul !
- Karoline ? - Doar un moment.
- Ce se întâmplă ? - Doar un moment.
Deschide ușa !
Karoline.
- Karoline, deschide ușa. - Taci din gură !
Asta nu e o casă de nebuni, Karoline.
Dacă nu se oprește, o să vă dau afară.
Îmi pare rău.
Ce s-a întâmplat ?
Ce este asta ?
Morfină.
Mă ajută să mă calmez.
Culcă-te la loc, Karoline.
Îmi pare rău.
- Ce se întâmplă ? - Găleată...
Stai jos.
Lasă-mă să văd. Lasă-mă să văd.
- Trebuie să scoatem pantalonii. - Ce se întâmplă ?
Tu ce crezi ? E în travaliu.
- Atunci du-o la spital. - Vrei să o duci tu ?
Nu sta acolo. Adu-mi niște prosoape și apă.
- Aduceți niște prosoape. - Idioților !
Da. Bun.
E aproape acolo. Uită-te la mine. Haideți. Împinge, împinge.
Următoarea dată, împinge tare. Vei urla până iese.
Folosește-ți toată forța. E o singură cale de ieșire.
Înțelegi ? Uită-te la mine !
Acum împinge. Împinge.
- Băiat sau fată ? - Fata.
Pot să o țin în brațe ?
Da.
Atât de frumoasă. Ești atât de frumoasă.
Ai putea fi numită Susie.
Dar ea nu este a ta.
Nu mă deranjează.
Am putea avea un alt copil.
Sunt ipotent.
Nu vreau să o păstrez.
Vino.
Vino să stai cu noi.
Acesta este un cadou. Nu e ceva ce arunci.
Cine e ?
Este pentru tine.
- Tu cine ești ? - Karoline. Ne-am întâlnit la baia publică.
Intră și închide ușa.
- Este copilul tău ? - Da.
Pot să-l văd ?
Da.
Băiat sau fată ?
- E fata. - E drăguță.
Și cine este aceasta drăguță ?
- Nu i-am dat nume. - Asta a fost înțelept.
Ai banii ?
Da.
Poftim.
Asta nu e o caritate, dragă.
O să aduc restul mâine.
Îmi amintesc de tine acum.
Fata cu acul.
Da.
- Când ai născut ? - Ieri.
- Ai hrănit-o azi ? - Nu.
Atunci hrănește-o acum.
- Aici e ceaiul. - Mulțumesc.
Vreo complicație în timpul nașterii ?
Nu cred.
O fetiță născută...
Ce dată e azi ?
Nu știu.
Erena, vrei să aduci hârtia de la doamna Andersen ?
Știi cine va luă copilul meu ?
Niște oameni buni.
Doctori, avocați. Oameni care își pot permite să facă bine altora.
Va fi bine. Faci ceea ce trebuie.
Asta e bine.
- Tocmai terminasem de citit. - Asta e bine.
Născută pe 12 august... Nu.
Scriu asta azi, iar tu ai născut ieri.
Ei bine...
Brațele sus. Cât de tare poți.
În cele din urmă te vei opri din alăptat.
Gata.
Îmi datorezi bani.
Da.
- Ar trebui să-mi iau la revedere ? - E mai ușor dacă nu o faci.
- Mulțumesc. - La revedere.
Karoline, unde ți-e copilul ?
L-am dat.
Cui ?
O doamnă mă ajută să găsesc o familie adoptivă.
- Nu ai vrut-o ? - Nu.
Bineînțeles că nu am vrut-o.
Cred că celui mic îi este foame.
Hai la mama, dragule.
Vrei să mănânci ?
Ce vrei ?
Ai adus banii ?
- Nu. - Atunci, ce faci aici ?
- M-am gândit că aș putea să o hrănesc. - Să o hrănești ?
- Copilul tău nu mai este aici. - Unde e ?
Am dat-o mai departe. Aceste probleme nu pot aștepta.
- Ai nevoie de ceva ? - Este o pătură sub tejghea.
- Adu-mi-o. - Da.
- Ar trebui să cer ajutor ? - Nu, nu. O să treacă.
- E închis. - Semnul spune deschis.
- Am spus închis ! - Calmează-te.
- Ia niște dulciuri acasă cu tine. - Mi-ar plăcea să lucrez pentru tine.
Am lapte. Pot hrăni bebelușii în timp ce își așteaptă noile familii.
Sigur că da...
E mai bun decât laptele de vacă.
Laptele tău n-o să ajungă.
Nu și dacă mă mulg singură.
Mama mea a făcut-o, și-a vândut laptele. Așa îți pot plăti ce-ți datorez.
Îmi datorezi bani, nu lapte.
Nu am niciun ban.
Nu am unde să mă duc.
Erena ! Vino aici.
Nu fi pudică.
E sănătos pentru ea.
În plus, mulsul manual durează o veșnicie.
Mamă, ea pute.
Atunci, hai să facem o baie.
Ce zici de mine ?
- Dagmar ? - Vin și eu.
Noapte bună.
Mama spune că e timpul.
Ți se potrivește bine.
Ce este asta ?
Uneori devin atât de emotivi.
- Asta mă ajută să-mi păstrez calmul. - Este morfină ?
Nu, e eter. Vrei să încerci ?
Mulțumesc.
Ridică-te.
Haide.
Faci ceea ce trebuie.
- Ar trebui să-l examinăm ? - Nu are niciun rost cu acesta.
- De ce nu ? - Nimeni nu-l va dori.
Va trebui să îl dăm la un orfelinat.
Ai terminat ?
Am crezut că ești Dagmar.
Ce faci aici ?
Știi că este ilegal să cumperi și să vinzi copii ?
- Dar și tu ești aici. - Da.
Sunt doar cineva care trece pe aici.
Dar tu lucrezi aici.
Uneori mă simt atât de singură.
Sunt aici.
Multe vieți trec prin acest apartament.
Lasă o urmă.
Uneori regret ceea ce am făcut.
Dragă, acum devii emotivă.
Hai să facem ceva distractiv astăzi.
Liniște.
Cine e omul cu care te vezi ?
Svendsen ?
- Este tatăl Erenei ? - Nu.
E doar un om cu care mă distrez.
Nu-mi place cum se uită la mine.
- Cum așa ? - Bănuiesc că vrea să se distreze cu mine.
Astăzi este ziua de naștere a Erenei. Ura, ura, ura !
Probabil primește un cadou pe care și l-a dorit în acest an
cu ciocolată și prăjituri minunate.
Poți sufla acum.
Ultimul.
Este magic.
Ai scurgeri.
- Ai hrănit-o pe Erena azi ? - Cred că am uitat.
Atunci fă-o acum.
Nu vreau să mai vii.
De ce nu mai vii ?
Nu am nevoie de tine.
O să-ți fie dor de mine.
N-o face.
Ieși afară.
Ea nu e ca tine.
Salmi... lemn dulce sărat.
Bomboane cu anasaon. Nu, picături de bergamota.
Nuga...
Lichior dulce...
Nuga.
Bună ziua.
Pot să vă ajut ?
Mi s-a spus să vin aici.
Este vorba despre copil ?
Ce ar trebui să fac ?
Trebuie să-l hrănești.
- Eu nu pot. - De ce nu ?
- Nu e a mea. - Atunci a cui este ?
A mamei mele.
Te rog, vrei să-l iei ?
Ajung ?
Da. Îi iau eu.
E încuiat.
Lasă-mă să te ajut.
Ai făcut ceea ce trebuie.
Ai făcut o faptă bună.
Ai ajutat când nimeni altcineva nu ar fi făcut-o.
Poți păstra copilul.
Până găsim o familie destul de bună.
Îți mulțumesc.
Este foarte important să avem încălțămintea potrivită
când mergem la plimbare.
Cum ți se par ?
Îți plac ?
Asta...
Asta... este frumoasă.
Nu ți se pare ?
Mama lui a făcut-o pe fiica ei să ni-l dea mie și lui Dagmar.
Ea nu a putut să o facă singură.
Cred că e o slăbiciune.
Voi avea grijă de el până când vom găsi o familie
care să fie destul de bună pentru el.
- Dagmar te-a ajutat și pe tine ? - Da.
- Cine îl va lua ? - Oameni buni.
Poate doctori, avocați.
Oameni care își pot permite să facă bine.
- Ți-au luat și ție copilul ? - Da.
Cred că s-a trezit.
Karoline.
Pot să dorm aici cu tine ?
Nu.
Pot să sug lapte să pot să dorm ?
Nu. Du-te la culcare.
De ce ?
Eu nu mai fac asta. Du-te la culcare.
De ce ai face așa ceva ?
Ce vrei să faci ?
Am găsit o familie.
- Deja ? - Da.
- Cine sunt ? - Nu pot să îți spun.
- Eu vreau să știu. - Ei nu vor ca tu să știi.
Nu poți fi aici dacă ești atât de emotivă. Asta este o afacere.
E din cauză că am pălmuit-o pe Erena ?
De ce ?
De asta îl iei ?
Mi-ai spus să am grijă de el. Ai spus asta.
- Atunci de ce l-ai luat ? - Destul !
- Nu poți să-mi spui pur și simplu... - Liniște !
Mulțumesc.
Unde ai fost ?
Ai lăsat magazinul deschis. Oricine ar fi putut intra.
Karoline !
Nu te simți bine ?
Tremuri.
Karoline.
Unde este copilul meu ?
- Copilul tău este cu familia ei. - Mincinoaso !
- Unde e ? - Copilul tău este cu familia ei.
Ucigașo ! Ai ucis-o.
Ai ucis-o ?
De ce ?
Acolo, acolo.
Știu că doare.
Lumea este un loc oribil.
Dar trebuie să credem că nu e așa.
Ai înțeles ?
Nu.
Ia niște picături.
O să-ți ia durerea. Haide.
Lasă-mă să te ajut.
Vino aici. Bea. Bea !
Haide.
Fată bună
Ai grijă de Erena. Ești bună pentru ea.
Eu nu o vreau.
Karoline.
Karoline, vino la mine.
Ți-am făcut niște supă.
Trebuie să mănânci ceva.
Karoline, haide.
Picături.
Nu a mai rămas nici una. Sticla este goală.
Mănâncă ceva.
Poți lua niște petrol lampant.
Vino acum.
Respiră adânc.
Din nou.
Ultima dată.
Te poți odihni, dar în curând va trebui să revenim la normal.
Ai făcut ceea ce trebuia.
Aceasta va lua durerea departe.
Spune-mi ceva despre tine.
Nu știu nimic despre tine.
Ești din oraș ?
Sau de la țară ? De acolo sunt eu.
Obișnuiam să mulg vaci.
Am fost singură când am născut pentru prima dată.
Am mușcat cordonul ombilical cu dinții mei.
Ceilalți s-au născut morți.
Toți cinci.
Mi-e frig.
Cred că e frig.
E frig.
- Vrei niște ceai ? - Nu, mulțumesc.
Vrei să o hrănești pentru ultima oară ?
Nu, aș vrea să plec acum.
Frida ? Vreau să plec acum.
Lasă-mă să te urmez afară.
- La revedere. - Karoline este aici ?
Nu. Ai făcut ceea ce trebuia.
Vrei să o faci de data asta ?
E ușor. Doar strânge bine.
Nu.
Doar strânge tare,
ca și cum nu ai vrea să-i dai drumul niciodată.
Haide.
Nu, nu vreau.
Doamna Overby ?
Vă rog, deschideți ușa.
Ne-am răzgândit.
Vrem copilul înapoi.
Karoline ! Ești înăuntru ?
Deschide ușa.
O să chem poliția, dacă nu deschizi ușa.
Mă auzi ?
O femeie a luat copilul.
Nu știm cine este ea.
Ea este de la țară și...
nu-i știm numele. A plecat deja înapoi.
Trebuie doar să arătăm cât mai bine.
Să ne îmbrăcăm.
Îmbracă-te.
Îmbracă-te !
Pune asta pe tine.
Erena.
Ce faci ?
Ce faci tu ?
Te rog, coboară.
Dagmar Overby, aici poliția, deschideți !
- Rămâi cu mine. - Te rog, coboară.
Nu ai unde să pleci. Rămâi.
Deschide ușa sau o vom dărâma.
Dagmar Overby ?
- Da. - Prindeți-o.
Te rog, vino cu noi.
Da.
- Erena trebuie să vină cu mine. - Vom avea grijă de ea.
- Vom avea grijă de ea. Veniți. - Erena.
Bine făcut. Grozav. Echilibru, echilibru.
Noroc !
UCIGAȘĂ DE BEBELUȘI A FOST PRINSĂ
În curând vom călători spre sud.
Și am fost de acord că poți veni cu noi, dacă vrei ?
Mulțumesc.
Ce ai făcut cu copilul tău ?
L-am dat.
Probabil e mai bine așa.
Ți-ai luat medicamentele ?
O să te descurci fără.
Vino.
Cum ai ucis copilul doamnei Andersen ?
Nu-mi amintesc.
Ce ai făcut cu trupul copilului doamnei Andersen ?
Nu-mi amintesc. Poate l-am ars. Poate l-am aruncat în latrina.
Poate în noiembrie, poate în martie. Erau atât de mulți.
Caietul găsit în apartamentul tău menționează
35 de întâlniri cu femei și copiii lor.
- I-ai omorât pe toți ? - Unde este copilul meu ?
Îmi vreau copilul înapoi. Nenorocito !
Să arzi în iad !
Lasă-mă să plec.
Mai știe cineva de ceea ce ai făcut cu bebelușii ?
Nu.
Ce ne spui despre
așa-zisa fiică a ta, Erena.
Ea știa ce faci ?
Nu.
Există vreo dovadă că fața pe care o numești fiica ta este fiica ta ?
Cuvântul meu.
În opinia medicilor, ești prea bătrână pentru a-i fi mama.
Și penisul tău este bătrân.
- Unde e ? - Sunt sigur că e bine la orfelinat.
Lăsați-mă să o văd. Apoi vă spun de încă patru cadavre.
- Încă patru ? - Da, încă patru. Dacă nu cinci.
Am pus un bebeluș în latrina de pe Prinsgade.
Și... Am luat unul cu mine în geantă când am plecat la...
De ce, doamna Overby ?
De ce i-ați omorât ?
Era necesar.
Ce vrei să spui ?
Acei copii au cauzat mamelor lor multă suferință. Eu i-am ajutat !
Mă îndoiesc că o mamă vrea ca bebelușul ei să fie ucis.
Ce altceva ar fi trebuit să facă ?
Le-ai promis o viață mai bună. O familie adoptivă iubitoare.
Credeți în asta ? Uitați-vă în jur.
Nimeni nu crede că bastardul lor rușinos
va avea un doctor iubitor că tata sau o doamnă respectabilă drept mama.
Am făcut doar ceea ce era necesar.
Am făcut doar ceea ce vă era frică să faceți.
Vă e prea frică să recunoașteți.
De fapt, ar trebui să-mi dați o medalie.
Ucigașo !
- Să arzi în iad ! - Spânzurați-o.
Gardă, scoate-o afară.
Omoar-o !
Facă-se voia Ta, precum în cer, așa și pe pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne nouă astăzi
și iartă-ne greșelile noastre, precum și noi vom ierta greșiților noștri.
Și nu ne duce pe noi în ispită, ci izbăvește-ne de cel viclean.
Pentru că a Ta e împărăția, puterea și slava.
Acum și în vecii vecilor. Amin.
Puteți mânca.
Este un pic neobișnuit să adoptați un copil de 7 ani.
V-ați gândit bine la asta ?
Da.
Sunteți sigură ?
Da.
Sunt recunoscător pentru oameni ca tine.
Oferiți unui copil o a doua șansă.
Merg să aduc fata.
Du-te la doamna.
INSPIRAT DIN FAPTE REALE