PREUZETO SA: EXYUSUBS.COM ツ
Stevene, što si učinio?
Gledali smo...
Ne znam kako da objasnim što se događa.
Što si ti? -Služim Khonshuu. Ja sam njegov Avatar.
Štitimo ranjive i donosimo Khonshuovu pravdu.
Khonshuova odmazda stiže prekasno.
Ammit će osvijetliti put do dobra iskorjenjivanjem izbora zla.
Pronašli smo Ammit.
Dok okrutne mase ispune ovaj svijet grijehom,
zaslužuju suočiti se s njezinom presudom.
Što je s ostalim bogovima? Bit će po strani i pustiti da netko oslobodi Ammit?
Objava onima koji se obraćaju bogovima je da riskiraju njihov gnjev.
Ammit je pokopana u tajnosti. Mjesto je skriveno čak i od bogova.
Ali netko je morao nešto znati. -Jedan čovjek. Medjay po imenu Senfu.
Pronađi Senfuov sarkofag i pronaći ćeš tu grobnicu.
To je karta prema nečem stvarno, jako velikom.
Osim ako ne znamo kako je nebo točno izgledalo tog datuma, imamo problem.
Kad me bogovi zarobe, reci Marcu da me oslobodi.
Marc? -Želim da zapamtiš jednu stvar.
Tvoje mučenje me je iskovalo. Svoju pobjedu dugujem tebi.
Stevene! Probudi se! Hajde. Kvragu, probudi se!!
(Vidio sam da netko trči!)
(Provjeri kod kamioneta.)
(Izgleda kao da je mrtav.)
(Okreći! Okreći! Eno je!)
Što je?
Ne smijemo više gubiti vremena. Harrow se mora vratiti u grobnicu.
Ako je tamo, trebat će nam Marc, zar ne?
Tako je. Vidiš, on shvaća. -Ne. -Ne?
Ne. Stvar je u tome da smo se Marc i ja dogovorili.
Da će, kad završi s Khonshuom, nestati zauvijek.
Ali taj dogovor nije uključivao da Layla i mi budemo ubijeni, zar ne?
Tako neće ići sa mnom. -Vi ste se dogovorili?
Da će jednostavno nestati iz mog života?
I nisi pomislio da bih ja trebala znati za to?
Pa, zar već nije nestao iz tvog života?
Da. Mislim, kako god...
Njegovo je odijelo je bila njegova najbolja osobina, zar ne?
Sad ni njega više nema. -Steven, odmah daj mi tijelo.
Ovo je samoubilačka misija.
Osim toga, poznajem ga. Voli biti vuk samotnjak.
Toga neće biti. Nećemo to učiniti.
Nećemo. Samo smo ti i ja, i otvorena cesta.
Odavde ćemo pješice. -Da, u redu.
Eno ih. Idemo dalje.
Čini se da su već unutra.
Morat ćemo pronaći drugi način da stignemo prije do Ammit.
Zdravo!
Provjerimo zalihe.
Izgledaš uplašeno. -Nisam. -Pa, trebao bi biti.
Bez Khonshua nema više odijela, iscjeljivanja, nema više moći.
Da, mislim da nema više tebe. Tako si rekao, zar ne?
Ali vjerujući u sve iz tvojih usta samo pokazuje kakav sam papak.
Volio bih da mogu jednostavno nestati. Stvarno. Ali, nažalost, još sam tu.
Ako ćeš proći kroz ovo, moraš biti pametan, za Laylino dobro.
Već sam bio u ovakvim situacijama.
I ja. To je isto tijelo, zar ne?
Negdje je unutra. Mišićno pamćenje i to.
Nisam siguran da tako funkcionira. Samo... -Što god. -Tu sam.
Nisi sam. -Znam da nisam sam.
Znam da nisam sam. Imam Laylu.
Čuva mi leđa. -Zaljubio si se? Jesi li zaljubljen u moju ženu?
Cijenim tvoju brigu, prijatelju. stvarno. Ali moramo otići odavde.
Kunem ti se, Stevene. Kunem se...
Ako zatrebam recept za proteinski shake ili tako nešto, nazvat ću te.
Bacit ću nas s litice!
Moram reći da se osjećam kao da sam ovo čekao cijeli život.
Mislim na avanturu.
Znam. Želimo ono što nikada nismo imali. -Da.
Mirišeš na njega.
Mislim, zašto i ne bi, zar ne? -Da.
Marc te pokušava zaštititi od Khonshua.
Što? -Zato te je i odgurivao.
Misli da te Khonshu želi za svog Avatara, a on to neće dopustiti.
Žao mi je. Samo sam osjećao da bi to trebala znati.
Žao mi je.
Zašto mi to sada govoriš?
Ne znam. Samo sam mislio da zaslužuješ znati.
Pa, o tome on nije trebao odlučivati.
Ne treba mi zaštita. Treba mi iskrenost.
Da, shvaćam. -To je više tvoja stvar, zar ne?
Što? Biti iskren?
Da. Biti iskren.
Da.
Ja ću sići prva. -U redu. Da. Sjajno.
Prije nego što osiguram. -Hvala vam. Što je "osiguram"?
Još ne mogu reći kada se šališ ili ne.
Sranje!
Jesi li dobro? -Sjajno sam.
Evo ga. -Volio bih da ovo nisi vidjela. -Da. Sve godine...
Vidi nju.
Da. Prekrasne, zar ne? One su...
Stoljećima na straži. -Je li? Vidi, ne mogu ni...
Kad bi upravo sada oživjele i pitale me zagonetku za prolaz,
bio bih oduševljen. Usrao bih se, ali bih bio oduševljen.
Što je ovo?
Jesi li to napravila? -Što?
Da. To je za mog oca. On bi volio biti ovdje.
Je li? Veliki ljubitelj povijesti, zar ne?
Puno gore. Arheolog u misiji. -Sjajno.
A za njega je to bio san za kojeg vrijedi umrijeti. To je i učinio.
Žao mi je. -Da. Ne, u redu je, stvarno. -Da.
U redu je. Događa se.
Kladim se da bi sada pozitivno blistao,
vidjevši te kako stojiš na dokazu toga.
Da. Mislim da bi.
Pa, nije tako loš način za otići, zar ne?
Da saznamo?
Da, hajde da saznamo. To je lijep način za umiranje.
Čudno.
Ovo je labirint. -Labirint.
Ne, šest je puteva. -Da. Tako je. Šest točki.
U što bi pucali?
Cijela ova struktura
je simbol. -To je oko Horusa. -Da.
Pogledaj ovo. -Što? -Je li?
Gledaj, kraljevski simbol, zaštita u zagrobnom životu.
Mislim na resurse potrebne za izgradnju ove stvari.
Njen posljednji Avatar bio je faraon. -Ajme! Prokleti faraon.
Pa što? Misliš da je to karta? -Da, pa...
Tako je. Znači, oko Horusa je i oko uma, zar ne?
Predstavlja šest osjetila, šest točaka.
Znači, imamo obrvu koja označava misli.
Zjenica označava vid, očito. Ovo ovdje je slušanje.
Miris. Dodir. I ovaj dugi niz koji završava spiralom
je jezik.
Avatar bi bio Ammitin glas.
Tako je.
Svećenici Heka.
Sudeći po njihovim maskama i ceremonijalnom stavu.
Bili su pokopani ovdje da zaštite faraona.
Što su Heke? -Čarobnjaci svog vremena. Ovdje dolje su stoljećima.
Ovo su sigurno neke nesretne duše koje su im prešle put.
Tako je. Impresivni ispraćaj.
Moj Bože! Bože! Je li to svježa krv?
Nisu li to mali komadići mesa?
Idemo dalje. -Da.
Samo trenutak. Samo trenutak.
Samo govorim ono što vidim,
a vidim puno kostiju i krvi koji idu u tom pravcu.
Pa samo pomišljam, što ako postoji možda još jedan...
Postoji još jedan...
Tamo je otvor. Vidiš li? -Da. -Da to provjerimo? -Da, provjerimo.
U redu. -U redu. Idi. -Ja? -Ti. -Da, dobro.
Uradio sam to. Gore sam. -Jesi dobro? -Jesam.
Pa, prema drevnim tekstovima, Ammit treba biti vezana za ushabti.
Stvari za kipove.
Kako izgleda? -Izgleda nevjerojatno.
Mislim, ovo... Izgleda kao svježe napunjena staklenka i zmijske kože,
i samoregeneraciju... -Stevene? -Da?
Izlaz.
Da, možemo ići ovim putem.
Harrow. -U što pucaju? -Ne znam.
Sakrij se, sakrij se.
Bježi! Pronaći ću te!
Zgnječio sam ga. Zgnječio sam ga.
Stevene?
Moji dani...
Prvi put u njoj. Grobnica za faraona.
Tutmozis II.
Nefertiti. Sigurno je jedan od velikih.
Znači, poljubio si je.
Što ćeš uraditi? Pokušati nas utopiti? -Trebao bih.
Ali rekao si joj i istinu o tome zašto sam je odgurivao.
I to je bilo neočekivano. -Da.
Vidi ovo. Pogledaj sve ove relikvije.
Makedonsko? Ne. Što?
Nema šanse. Ovo nije u redu. Ne može biti točno. Ovo je makedonsko.
Ali jedini faraon...
Ali, mislim, inzistirao je da se nazove Egipćaninom.
Ali...
Mislim da gledamo u davno izgubljenu grobnicu
Aleksandra Velikog.
Lijepo si to riješila.
Zašto svi muškarci poput tebe
osjećaju da je potrebno biti tako snishodljiv?
Moj mali skarabej.
Nije li te tvoj otac tako zvao?
Abdullah El-Faouly.
Jedan od najjedinstvenijih egipatskih arheologa.
Bio bi tako ponosan na tebe,
kad bi znao da si među prvima
potvrdila svijet u koji je uvijek vjerovao.
Egipatski bogovi hodaju među nama.
Vage...
postižu prosudbu otkrivajući mi trenutke grijeha i boli.
A tvoj muž...
On je u agoniji.
U većoj boli nego što bi je itko mogao podnijeti.
Ali ti još nije rekao istinu. -Očito umireš za tim da je kažeš.
Pa zašto jednostavno ne nastaviš? Podij je tvoj.
Pročitao sam njegovu vagu.
Vaga ne laže.
Sve u meni vrišti da ne otvaram ovu stvar.
Hoćeš da Harrow prvi stigne do Ammit?
U redu, u redu.
Čovječe!
Gdje je ushabti? -Dobro...
Ako ćeš ga skrivati cijelu vječnost, vjerojatno bi ga stavio na mjesto gdje
prosječnom pljačkašu ne bi palo na pamet pogledati.
Pa, što misliš?
Aleksandar je bio Ammitin glas.
U redu. Pokušat ću nešto. Ovdje ću nešto učiniti.
Oprostite. Bože! Tako mi je žao. Oprostite, g. Veliki.
U redu. Otvorite. Oprostite, g. Veliki.
Oprostite. Ne može mi biti više žao.
Da, to je to. Uđi tamo. Posegni tamo, prijatelju.
Tvoj oca su ubili plaćenici.
I nitko ne zna tko su oni bili, zar ne?
Hoćeš reći da je Marc bio jedan od njih?
To si ti rekla. Što ti misliš?
Marc se sjeća svega što se dogodilo tog dana.
Svih koji su umrli.
Ali jedan čovjek se ističe.
Muškarac sa šalom boje fuksije.
S detaljima o skarabeju.
Ručni rad. Možda ga je izradila njegova kćer.
Jesi li gotov?
Nadam se da ćeš pronaći zatvaranje.
Probudi se!
Gospodine, upravo smo pronašli drugi put.
Layla, pogledaj. Pobijedili smo.
I ushabti dobijamo mi.
Morao sam kopati u jednjak starog Aleksandra Velikog, ali sam ga našao.
Jesi li dobro, ljubavi?
Čuje li me? -Aleksandar? Mislim da ne. Bože, nadam se da ne čuje.
Što se dogodilo mom ocu?
Tebi govorim. -Što? -Tebi govorim, Marc!
Hajde, idemo. -Ne. -Moramo odmah ići. -Marc, ne!
Moramo odmah ići. -Što se dogodilo mom ocu? -Slušaj me.
Moramo odmah otići. Objasnit ću sve, kunem se. Ali moramo otići.
Jesi li ubio Abdullaha El-Faoulyja?
Naravno da ne. Naravno da nisam.
Ali si bio tamo.
Bio si tamo. -Ja... -Da, bio si tamo.
Bio sam tamo. Da, bio sam tamo.
Da.
I kako je umro?
Moj partner je postao pohlepan
i pogubio sve na mjestu iskopavanja.
Pokušao sam spasiti tvog oca, ali ga nisam mogao spasiti. I ja...
Nisi. Ali si doveo ubojicu pravo do njega. Je li tako?
Da. -Da. -I mene je pogodio. Te noći sam trebao umrijeti.
Ali te noći nisam umro. A trebao sam.
Pokušao sam ti to reći od trenutka kad smo se upoznali.
Jednostavno nisam znao... -Moj Bože!
To je razlog zašto smo se upoznali.
Samo si imao grižnju savjesti.
Ovdje su.
Sigurno postoji drugi izlaz. -Dobro. Idi, pronađi. Zadržat ću ih.
Dođite!
Samo ti?
Ostalo je tišina.
Sjećam se prvog jutra kad sam se probudio,
znajući da je Khonshua više nema.
Tišina je bila oslobađajuća.
Ti si slobodan čovjek.
I naravno, s tom slobodom dolazi i izbor.
I baš sada moraš donijeti vrlo važnu odluku.
U redu.
Ne mogu spasiti nekoga tko se ne želi spasiti.
U redu je, Rosser. Sve je u redu. Te stare kosti te ne mogu ozlijediti.
Pa, sada barem znamo što se dogodilo jadnom Montalbanu.
Da, i svakome tko odabere put pohlepe.
Znači li to da je i blago nestalo? -Mislim da nije.
Primjećuješ li nešto neobično s onim kipom?
Kip Coyolxauhquija, lunarnog boga Asteka.
Ne, ali ja sam samo dečko koji pokušava dati sve od sebe.
Vi ste dr. Steven Grant.
Možda, ali imaš hrabrosti.
Sada da vidimo što možemo pronaći kod našeg prijatelja.
Sljedeći. Imamo B-22.
B-22.
B-22. Ima li netko B-22? Nemojte se bojati progovoriti.
B-22. Hajde svi. Nemoj mi sad zaspati.
Samo postaje dobro. B-22. Osjećam. Blizu smo pobjednika.
Kako si danas, Donna?
Bila bih malo sretnija kad bi on izvukao nekoliko prokletih O.
Idemo dalje. G-15. Ima li netko G-15?
G-15? Nema? Pa, 16. Slatki 16-T.
16-T ili T-16.
Pokaži mi. Daj da vidim.
Ovo je prekrasno. Vrlo impresivno.
Bravo.
Dođite na čaj s O-73. Ne. Idemo dalje.
B-7, netko? B-7?
Dobro, mladiću. Kočnice su uključene. Tvoje omiljeno mjesto.
N-39. N-39.
Promijenila sam film, u redu?
Bilo je to peti put ovaj tjedan. To je puno. Tako je.
Jesam li te uplašila? Ne. Žao mi je. Žao mi je.
Vidi ovo. Pobijedio si.
Pobijedili smo. -Zvuči kao imaš bingo.
Pobijedila sam. -Imamo pobjednika!
Ovaj put ću to podijeliti s tobom. Kunem se.
Stevene?
Dobro si. Hajde!
Evo ga. U redu je.
Marc, ne možeš to nastaviti raditi.
Znam da imaš velike poteškoće s razlikovanjem
onoga što je stvarno od onog što ti je u glavi.
Nadam se da nemaš ništa protiv,
ali sam bio slobodan da posudim film kojeg si donio.
Bilo je zabavno vidjeti da moj stari VHS player još radi.
Što bi rekao koliko si puta gledao taj film? Približno?
Svidio mi se negativac.
"Nijedno drvo ne može se uzdići do svjetlosti neba,
"ako se ne spusti u dubine pakla".
To je dobra rola. Da. Radnja čini pravi obrok lunarnog boga.
A zar nisi rekao da si radio za jednog?
Što izvlačiš iz te sličnosti?
Mislim, s obzirom na produkcijsku vrijednost tog filma,
ne mogu zamisliti da ga je previše ljudi gledalo.
Što misliš? Je li to slučajnost?
Ja ne... mislim...
Što? -Mislim da netko...
Mislim da netko... -Znam. Žao mi je zbog toga.
Ali zapamti, pod sedativima si zbog vlastitog ponašanja.
A učinci će uskoro nestati.
Marc, mi ne živimo u materijalnom svijetu.
Živimo u psihičkom svijetu.
Jasno? I samo možemo izvoditi neizravne zaključke
o prirodi stvarnosti. Uzmimo, naprimjer...
Ovu olovku.
Za mene je ona pribor za pisanje.
Za mog psa to je igračka za žvakanje. Oboje je točno.
Je li tako? To je samo pitanje konteksta i perspektive.
I tražim od tebe da samo pošteno procijeniš svoju situaciju.
Sve me podsjeća...
-Na što te podsjeća?
Nešto iz tvoje prošlosti?
Od Stevena?
Poznaješ Stevena? -Naravno da poznajem Stevena.
Ali, Marc, želim sada razgovarati s tobom.
I primijetio sam da se na našim seansama razvija obrazac.
Svaki put kad ti postavim izravna pitanja,
potaknut si, preopterećen si, i to je normalno.
Mnogi od nas, kada se zatraži da pogledamo u svoja najdublja iskustva,
u jezgru svoje osobnosti, mi zatvaramo oči. To je razumljivo.
Ne mogu ti pomoći ako si sam ne pomogneš.
Pucao si u mene.
Marc? Marc? Slušaj sada.
Ako ne možemo mirno sjediti ovdje
i obaviti inventuru tvojih osjećaja... Marc.
Marc, slušaj. Znam... -Ne. Kloni me se!
Zaista, razumijem kako se osjećaš.
I ja sam patio od mentalne bolesti, pauze u psihičkoj svijesti,
maničnih epizoda, praćenih depresijom.
Znam što osjećaš. -Otključaj vrata. -Može se izliječiti. -Otključaj vrata!
Znam da se možeš izliječiti. Marc. Marc, molim te...
Kloni me se! -Marc, nemoj to raditi. Dobivaš samo...
U redu. Budite nježni s njim. Nemojte ga povrijediti.
Jesi li dobro? Jesi li dobro? -Jesam.
Pustite me van! Pustite me van! Pustite me van!
Molim vas, neka me netko pusti van!
Stevene?
Marc? -Stevene? -Marc.
Kako je ovo moguće? -Ne znam.
Čega se zadnje sjećaš?
Harrow nas je pogodio. -Da!
Da. Točno. Tako je. U redu.
Moramo otići odavde. Za mnom. Hajde!
Bok!
PREUZETO SA: EXYUSUBS.COM ツ