סטיבן, מה עשית?
אני לא יודע איך להסביר את מה שקורה.
- מה אתה? - אני משרת Khonshu. אני האווטאר שלו.
אנו להגן על פגיעה לספק Khonshu של צדק.
Khonshu של גמול בא מאוחר מדי.
Ammit להאיר את הנתיב טוב על ידי ביעור הבחירה של הרוע.
מצאנו Ammit.
בזמן אכזרי ההמונים למלא את העולם הזה עם החטא.
מגיע להם להתמודד על שיקול דעתה.
האלים האחרים? מה איתם?
הם הולכים לעמוד על תן למישהו לשחרר Ammit?
כדי לאותת על קהל עם האלים.
הוא לסכן את זעמו.
Ammit נקבר בחשאי. את מיקום מוסתר אפילו את האלים.
- אבל מישהו היה חייב לדעת משהו. - אדם אחד. א medjay בשם Senfu.
למצוא Senfu הקבורה של ותמצא את הקבר שלך.
זו מפה, משהו באמת, באמת גדול.
אלא אם כן אנחנו יודעים בדיוק מה השמיים נראו באותו תאריך,
אנחנו נדפקים.
כאשר האלים לכלוא אותי, אומר מארק, כדי לשחרר אותי.
- מארק? - אני רוצה שתזכור דבר אחד.
את הייסורים חישלו אותי. אני חייב את הניצחון לך.
- <צבע גופן="#D81D1D">תורגם וסונכרן על-ידי VitoSilans - -- <צבע גופן="#138CE9">www.Addic7ed.com --
סטיבן. תתעורר. לבוא על. תתעורר!
_
מה?
אנחנו לא יכולים לאבד עוד זמן.
הארו. כנראה בדרך חזרה אל הקבר.
תראה, אם הוא, אנחנו נצטרך מארק, כן?
בדיוק. רואה, היא מבינה את זה.
- לא. - לא?
לא. העניין הוא, שאנחנו עשינו עסקה, מארק ואני,
זה כאשר הוא נעשה עם Khonshu, הוא היה נעלם לתמיד.
אבל העסקה לא כללה אתה מקבל לילה ואנחנו הרג, עשה את זה?
- זה לא יעבוד איתי. - עשיתם עיסקה?
שהוא פשוט נעלם מהחיים שלי?
ואת לא חושבת שאולי אני צריכה להיות מודעת לזה?
או.
ובכן, הוא לא נעלם מהחיים שלך כבר?
כן. כלומר, לא משנה מה. החליפה שלו היה המאפיין הכי טוב שלו, לא היה זה?
אפילו לא צריך את זה יותר.
תן לי את הגוף נכון עכשיו. זו משימת התאבדות.
בנוסף, אני מכיר אותו. הוא רוצה זאב בודד זה כל העניין.
זה לא קורה. אנחנו לא הולכים לעשות את זה.
אנחנו לא. זה רק אתה ואני, ובכביש הפתוח.
- . אנחנו הולכים ברגל מכאן. - כן, בסדר.
הנה הם. בוא נמשיך.
זה נראה כאילו הם כבר בפנים.
אנחנו נצטרך למצוא עוד דרך לנצח אותם Ammit.
שלום.
בואו נבדוק עבור אספקה.
- את נראית מפוחדת. - אני לא.
ובכן, אתה צריך להיות.
ללא Khonshu, אין עוד חליפה, לא יותר ריפוי, לא יותר כוח.
כן, לא יותר, חשבתי. זה מה שאמרת, נכון?
אבל להאמין לשום דבר שיוצא מהפה שלך
רק מראה איזה אידיוט אני.
תראה, הלוואי שהייתי יכולה פשוט להיעלם. אני באמת.
אבל לצערי, אני עדיין כאן.
אם אתה מתכוון ללכת עם זה עד הסוף,
אתה צריך להיות חכם, בשביל ליילה השם.
הייתי במצבים כאלה בעבר.
גם לי זה אותו גוף, לא?
זה שם איפשהו. זיכרון שריר, זה.
אני לא בטוח שזה עובד ככה. רק...
- מה. - אני כאן.
- אתה לא לבד. - אני יודע שאני לא לבד.
אני יודע, אני ממש לא לבד. יש לי לילה.
- יש לה את הגב. - אתה מאוהב?
אתה מאוהב עם אשתי?
אני מעריך את הדאגה שלך, חבר.
אני באמת. אבל אנחנו חייבים את זה מכאן.
אני נשבע לך, סטיבן. אני נשבע...
אם אני צריכה מתכון חלבון לנער או משהו, אני אתקשר אליך.
אני יזרוק אותנו מצוק!
אני חייב לומר, אני מרגיש כאילו אני כבר מחכה לזה כל החיים שלי.
הרפתקה, אני מתכוון.
- אני יודע. אנחנו רוצים את מה שלא היה לנו. - כן.
אתה מריח כמו אותו.
- כלומר, למה לא, נכון? - כן.
מארק מנסה להגן עליך מפני Khonshu.
- מה? - . זה למה הוא דוחף אותך משם.
הוא חושב Khonshu רוצה אותך בתור האווטר שלו,
והוא לא אתן לזה לקרות.
אני מצטער. אני פשוט הרגשתי כמוך צריך לדעת את זה.
מצטער.
למה אתה מספר לי את זה עכשיו?
אני לא יודע. אני רק חשבתי שמגיע לך לדעת.
ובכן, זו לא הייתה ההחלטה שלו.
אני לא צריכה הגנה. מה שאני צריך זה כנות.
- כן. אני מקבל את זה. - זה יותר "אתה" הזה, לא?
מה? להיות כנות?
כן. להיות כנות.
כן.
- אני הולך קודם. - בסדר. כן. נהדר.
- לפני שאני בטל. - תודה לך. מה זה "בטל"?
אני עדיין לא יכול לדעת מתי אתה צוחק או לא.
בסדר.
אוי, שיט.
- אתה בסדר? - אני אסים. כן.
בסדר.
- הנה לך. - אני מקווה שלא ראית את זה.
כן. כל השנים...
הו, וואו, תראי אותך.
כן, יש,מהממת, נכון? הם פשוט, כמו...
- היה עומד על המשמר במשך מאות שנים. - נכון? תראה, אני לא יכול אפילו...
כאילו, אם הם פשוט קפץ את החיים עכשיו
ושאלה לי חידה עבור מעבר, אני אשמח.
הייתי חרא עצמי, אבל אני אהיה מאושר.
מה זה?
- עשית את זה? - מה?
או. כן. זה בשביל אבא שלי. הוא היה שמח להיות כאן.
אה, כן? גדול להיסטוריה, הוא?
כל כך הרבה יותר גרוע. הארכיאולוג במשימה.
מגניב.
לו זה היה חלום שווה למות עבור. וכך הוא עשה.
אממ...
אני כל כך מצטער.
- כן. לא, זה בסדר, באמת. - כן.
זה בסדר. קורה.
אני בטוח שהוא יהיה זורח מאושר עכשיו.
לראות אותך עומד על הוכחה של זה.
כן. אני חושב כך.
ובכן, זה לא כל כך רע, נכון?
בואו לגלות?
כן. כן, בואו לגלות.
זו דרך יפה למות.
מוזר.
- זה מבוך. - זה מבוך-ing.
- לא, כאילו, יש שישה נתיבים. - כן, כן, כן.
- נכון. שש נקודות. ? מה הם יורים?
כל המבנה הזה
הוא סמל.
- זה העין של הורוס. - כן.
תראו את זה.
- מה? - נכון?
תראי, את המלוכה,סמל של הגנה בעולם הבא.
אני מתכוון, כאילו, את המשאבים הדרושים כדי לבנות את הדבר הזה.
- הסופית שלה אווטאר היה פרעה. - וואו! בלאדי פרעה.
- אז מה? אתה חושב את זה מפה? . כן, ובכן...
נכון. אז, העין של הורוס גם את העין של המוח, כן?
מייצג את ששת החושים, שש נקודות.
אז יש לך את הגבה זה מורה על מחשבות.
התלמיד, ראייה, ברור. זה העניין כאן הוא, אה, שמיעה.
זה הריח. לגעת. וזה זמן רב קו הסיום בעיצומו.
הוא הלשון.
האווטאר יהיה Ammit של הקול.
זה נכון.
הו, וואו.
או. Heka הכהנים.
לפי המסכות שלהם וטקסי העמידה.
הם היו קבורים כאן כדי להגן על פרעה.
לעזאזל זה Heka?
מכשפים של הזמן שלהם. הם היו כאן במשך מאות שנים.
אלה חייבים להיות קצת ביש מזל נשמות אשר חצה את הנתיב שלהם.
נכון. מרשים לשלוח-off.
הו, אלוהים שלי. אוי, אלוהים. זה דם טרי?
זה לא נתחים קטנים של בשר ביטים?
או.
- בואו נמשיך. - כן.
כן. כן.
אה, רק רגע. רק רגע.
אני רק אומר מה שאני רואה,
ואני רואה הרבה עצמות , דם הולך ככה.
אז אני רק חושב, כמו, מה אם יש אולי עוד...
יש עוד...
יש פתח למעלה שם. אתה רואה את זה?
כן.
- אנחנו צריכים לבדוק את זה? - כן.
- בסדר. - בסדר. אתה הולך.
- לי? - אתה.
כן, בסדר. כן.
- אני עשיתי את זה. אני ער. - אתה טוב?
כן.
אז, על פי הטקסטים העתיקים,
Ammit צריך להיות מחויב לי ushabti,
פסל האלה.
- איך זה נראה? - זה נראה מדהים.
אני מתכוון, זה נראה טרי
מלא קנופית צנצנת, נחש, עורות,
- ואת עצמי-התחדשות - סטיבן?
- סטיבן? - כן?
את היציאה.
כן, כן. כן, אפשר ללכת בכיוון הזה.
- הארו. - מה הם יורים?
אני לא יודע.
להסתיר. להסתיר.
לרוץ! אני אמצא אותך!
אני מועך את זה. אני מועך את זה.
סטיבן?
הו, הימים שלי.
הראשון. קבר מתאים פרעה.
Thutmose II.
נפרטיטי. הו, זה חייב להיות אחד של גדולים.
אז נישקתי אותה.
מה אתה הולך לעשות? לנסות להטביע אותנו עכשיו?
כן, אני צריך.
אבל גם אמרתי לה את האמת על למה אני דוחף אותה ממני.
וזה לא היה צפוי.
כן.
וואו. תראו את זה. תסתכל על כל השרידים הללו.
מקדוניה? לא. מה?
לא דרך. זה לא נכון. זה לא יכול להיות נכון. זה מקדוניה.
אבל רק פרעה...
אבל, אני מתכוון, הוא התעקש לקרוא לעצמו המצרי.
אבל...
אני חושב שאנחנו נראה את שאבד קבר
של אלכסנדר הגדול.
התמודדת עם זה יפה.
למה כל הגברים אוהבים אותך
מרגישה צורך להיות פשוט כל כך מתנשאת?
הקטנה שלי חיפושית.
האם זה לא מה אבא היה קורא לך?
עבדאללה אל-Faouly.
אחד ביותר של מצרים ייחודי ארכיאולוגים.
הוא יהיה כל כך גאה בך
אם הוא ידע שהיית בין הראשונים
כדי לאמת את העולם מה הוא תמיד האמין.
האלים המצריים להלך בינינו.
המאזניים
להשיג את שיקול הדעת שלהם על ידי חשיפת לי רגעים של וכאבך.
ובעלך...
הוא סובל.
יותר כאב מאשר כל אחד יכול לשאת.
אבל הוא עדיין לא אמר את האמת.
ובכן, אתה ללא ספק מתים.
אז למה אתה לא פשוט ללכת קדימה? הבמה שלך.
אני קראתי את הכף.
המאזניים לא משקרים.
הכל בתוכי צורח לא לפתוח את הדבר הזה.
אתה רוצה הארו להגיע Ammit הראשון?
בסדר, בסדר, בסדר.
אוי, בנאדם.
- איפה את ushabti? - ובכן...
אם אתה הולך להסתיר את זה לנצח נצחים,
אתה בטח תשים את זה במקום.
ממוצע בוזז לא חושבים לחפש.
אז מה אתה חושב?
אממ...
אלכסנדר היה קולו של Ammit.
בסדר. אני הולך לנסות משהו. אני אעשה כאן משהו.
מצטער. אוי, אלוהים. אז מצטער. מצטער, מר הגדול.
בסדר. פתח למעלה. מצטער, מר הגדול.
מצטער. אני לא יכול להיות יותר מצטער.
איכס! איכס!
כן, זהו זה. תיכנס לשם. להגיע לשם, חבר.
אה...
אבא שלך נרצח על ידי שכירי חרב.
ואף אחד לא יודע מי הם, האם הם?
אתה אומר מארק היה אחד מהם?
אתה אמרת את זה. מה אתה חושב?
מארק זוכר את כל מה שקרה באותו יום.
כל מי שמת.
אבל איש אחד עומד בחוץ.
אדם עם פוקסיה הצעיף.
חיפושית פרטים.
בעבודת יד. שנעשו על ידי הבת שלו אולי.
סיימת?
אני מקווה שתמצא סגירת מעגל.
תתעורר!
אדוני, אנחנו פשוט מצאנו דרך אחרת.
ליילה, תראה. ניצחנו.
ואת ushabti הולך לנו.
הייתי צריך ללכת לחפור העתיקה
אלכסנדר הגדול של הגרון, אבל אני מצאתי את זה.
את בסדר, מותק?
הוא יכול לשמוע אותי?
אלכסנדר? אני לא חושב כך. אלוהים, אני מקווה שלא.
מה קרה לאבא שלי?
- אני מדבר אליך. - מה?
אני מדבר איתך, מארק!
- קדימה. בואו נלך, בואו נלך. - לא.
- אנחנו צריכים ללכת עכשיו. - מארק, לא. לא.
- מה קרה לאבא שלי? - . תקשיב לי.
אנחנו צריכים לעזוב עכשיו.
אני אסביר לך הכל, אני נשבע. אבל אנחנו צריכים ללכת.
הרגת עבדאללה אל-Faouly?
כמובן שלא. כמובן שאני לא.
אבל אתה היית שם.
- אתה היית שם. - אני...
כן, אתה היית שם.
אני הייתי שם. כן, הייתי שם.
כן. וגם איך הוא מת?
השותף שלי חמדן
והוא מוצא להורג את כולם באתר החפירות.
ניסיתי להציל את אבא שלך, אבל אני לא יכול להציל אותו. ואני...
לא. אבל אתה הביא את הרוצח הנכון לו. נכון?
- כן. - כן.
הוא ירה גם. אני היה אמור למות באותו לילה.
אבל אני לא מת באותו לילה. ואני צריך.
ניסיתי להגיד לך מהרגע שנפגשנו.
- אני פשוט לא יודע - הו, אלוהים שלי.
זו הסיבה שנפגשנו.
היה לך מצפון לא נקי.
הם כאן.
חייבת להיות דרך אחרת החוצה.
בסדר. קדימה, תמצא את זה. אני אחזיק אותם.
קדימה!
רק אתה?
כל השאר הוא שתיקה.
אני זוכר את הבוקר הראשון הערתי למעלה בידיעה Khonshu נעלם.
השקט היה משחרר.
אתה אדם חופשי.
וגם, כמובן, עם החופש הזה מגיעה בחירה.
ועכשיו, יש לך מאוד חשוב ההחלטה.
בסדר.
אני לא יכול להציל אף אחד. מי לא להציל את עצמם.
בסדר, רוסר. זה בסדר. אלו עצמות ישנות, לא יכול לפגוע בך.
טוב, לפחות עכשיו אנחנו יודעים מה קרה המסכן מונטלבן.
כן, לכל מי בוחר את הנתיב של תאוות בצע.
- האם זה אומר האוצר הוא גם עזב? - הו, אני חושב שלא.
אתה שם לב למשהו יוצא דופן על הפסל?
הפסל של Coyolxauhqui, ירח אלוהים של האצטקים.
לא, אבל אני רק בחור מנסה לעשות הכי טוב שלי.
אתה ד " ר סטיבן גרנט.
אולי, אבל יש לך את העוז.
עכשיו, בואו לראות מה אנחנו יכולים למצוא על החבר שלנו כאן.
הבא בתור. יש לנו ב-22, כולם.
B-22.
B-22. למישהו יש ב-22? אל תפחד לדבר.
B-22. קדימה, כולם. לא נרדמת לי עכשיו.
זה רק נהיה טוב. B-22. אני יכול להריח את זה. אנחנו קרובים מנצח.
איך אתה עושה היום, דונה?
להיות קצת יותר מאושר אם הוא הוציא כמה נוטף דם זה.
ממשיכים הלאה. G-15. למישהו יש G-15?
G-15? לא? ובכן, 16. 16. טי.
16-T או T-16.
וואו.
להראות לי. תן לי לראות.
זה יפהפה. מאוד מרשים.
בראבו.
בוא נשתה תה עם O-73. לא. ממשיכים הלאה.
B-7, מישהו? ב-7? ב-7? ב-7?
נכון, האיש הצעיר. הבלמים מופעלים. המקום האהוב עלייך.
N-39. N-39.
- שיניתי את הסרט, בסדר? - הא?
זה היה חמש פעמים בשבוע. זה הרבה. נכון.
הבהלתי אותך? לא. אני מצטער. אני מצטער.
- אני-2. I-2. אני-2, מישהו? - תראו את זה.
- לבדוק את הציון שלך קלפים. - אתה לא.
- אני מרגיש את זה. - ניצחנו.
נשמע כאילו יש לך בינגו.
- אני לא. - יש לנו מנצח.
אני אחלוק את זה עם את הזמן הזה. אני נשבעת.
סטיבן?
אתה בסדר. קדימה. קדימה.
הנה לך. בסדר.
מארק, אתה לא יכול להמשיך לעשות את זה.
אני יודעת שיש לך הרבה קושי
להיות מסוגל להבדיל
בין מה אמיתי מה בראש שלך.
אני מקווה שלא אכפת לך אבל אני לקחתי את חירותו של
לווה את הסרט שהבאת.
זה היה כיף לראות את זה שלי הישן הוידיאו עדיין עבד.
כמה פעמים אתה אומר שאתה ראית את הסרט הזה? כ?
הממ?
אהבתי את הנבל.
"לא עץ יכול לעלות את האור של גן עדן, אם זה לא יורד
כדי ממעמקי הגיהינום."
זה משפט טוב. כן.
העלילה הופך ממש ארוחה של ירח אלוהים.
ואת לא אמרת שאתה עובד על אחד?
הממ?
מה אתה מסיק מתוך הדמיון הזה?
כלומר, בהתחשב ייצור הערך של הסרט הזה,
אני לא יכולה לדמיין את זה יותר מדי אחרת אנשים ראו את זה.
מה אתה חושב? האם זה צירוף מקרים?
אני לא..., אני חושב...
- מה? - אני חושב שמישהו...
- אני חושב שמישהו - - אני יודע. אני מצטער על זה.
אבל זכור, אתה רק מורדמת בגלל ההתנהגות שלך.
ואת ההשפעות תפוג בקרוב.
מארק, אנחנו לא חיים בתוך חומר העולם. אנחנו חיים בתוך העולם הנפשי.
נכון? אנחנו רק מסוגלים לבצע עקיפה המסקנות
על טיבה של המציאות. כמו, למשל, קח את העט הזה, נכון?
לי זה כתיבה. נכון?
הכלב שלי, זה ללעוס צעצוע. שניהם מדויק.
נכון? זו רק שאלה של הקשר ופרספקטיבה.
וכל מה שאני מבקש מכם מהווה הערכה כנה של המצב שלך.
הכל מזכיר לי...
- כל דבר מזכיר לי - מזכיר לך מה?
הממ?
העבר שלך?
של סטיבן?
אתה מכיר את סטיבן?
כמובן אני מכיר את סטיבן. אבל, מארק, אני רוצה לדבר איתך עכשיו.
ו. שמתי לב, בסדר, הפגישות שלנו, דפוס פיתוח.
בכל פעם שאני שואל אותך שאלות ישירות.
אתה מופעל, אתה המום,
וזה נורמלי, בסדר? רבים מאיתנו, כאשר ביקש לבדוק
הפנימי שלנו חוויות, לתוך גרעין של האישיות שלנו,
נסגור את העיניים שלנו. זה מובן.
אני לא יכול לעזור לך אם אתה לא עוזר לעצמך.
שירית לי.
מארק? מארק? היי. היי עכשיו. אם אנחנו לא יכולים לשבת כאן בשקט
לקחת מלאי של רגשות. מארק.
- מארק, תקשיב. אני יודע - לא. אתה התרחק ממני!
באמת, אני מבין איך אתה מרגיש.
גם אני סובל מ-נפש מחלה, מעברי מדיום מודעות,
אפיזודות מאניה, ואחריו דיכאון.
- אני יודע מה אתה מרגיש. - לפתוח את הדלת.
- זה יכול להירפא. - לפתוח את הדלת!
אני יודע שאתה יכול להירפא. מארק. מארק, בבקשה...
תתרחק ממני!
מארק, אל תעשה את זה. אתה רק מתחיל...
בסדר. תהיה עדין עם אותו. אל תפגע בו. בסדר?
- אתה בסדר? אתה בסדר? - כן.
תן לי לצאת!
תן לי לצאת! תן לי לצאת! תן לי לצאת!
בבקשה! בבקשה, שמישהו יוציא אותי!
סטיבן?
- מארק? - סטיבן?
מארק.
- איך זה אפשרי? - אני לא יודע.
מה הדבר האחרון שאתה זוכר?
- הארו ירו בנו. - כן!
כן. בדיוק. בדיוק. בסדר.
אנחנו חייבים לצאת מכאן. אחריי. קדימה.
שלום.
- <צבע גופן="#D81D1D">תורגם וסונכרן על-ידי VitoSilans - -- <צבע גופן="#138CE9">www.Addic7ed.com --