‫בשנת 2014 לספירה,‬
‫יורק נמצאת תחת שלטון הוויקינגים הדנים‬ ‫בהנהגת המלך סויין.‬
‫המקום הזה הוא נקודת המוצא‬
‫של אספקת העבדים לרחבי אירופה…‬
‫וכאן הוויקינגים הם סוחרי העבדים.‬
‫אני מבין את מה שאתה מרגיש, בוס.‬
‫אבל אנחנו לא מספיק עשירים כדי לשחרר‬ ‫את העבדים, גם אם אנחנו מרחמים עליהם.‬
‫חלפו 11 שנים.‬
‫האם לא הגיע הזמן?‬
‫בזמנו, אם ת'ורס לא היה איתנו,‬ ‫לא היינו מצליחים לשרוד.‬
‫אני חייב לגמול לו.‬
‫מהר! כולם לכאן!‬
‫מה קורה?‬
‫היי, אתה!‬
‫הזז את ספינת המטען המטונפת הזאת!‬
‫מהר, הספינה המובילה כבר…‬
‫אחת ושתיים!‬ ‫-אחת ושתיים!‬
‫קדימה, זוז!‬
‫ספינות האצילים עומדות בתור‬ ‫כדי לעגון ברציף.‬
‫קדימה!‬
‫אחת ושתיים!‬ ‫-אחת ושתיים!‬
‫אז זו יורק?‬
‫זו עיר גדולה.‬
‫כן.‬
‫זו עיר עתיקה שמשגשגת מאז התקופה הרומית.‬
‫אנשים ומטען מסקנדינביה ומאנגליה‬ ‫מתאספים כאן.‬
‫המלך כנראה מתכנן להקים כאן בסיס‬ ‫לקראת היעד החדש.‬
‫זו בחירה טובה.‬
‫הייתי עושה את אותו הדבר.‬
‫אוי, מה האצילים האלו עושים כאן?‬
‫הם סתם מציקים.‬
‫היי, בוס, תכוון את הירכתיים.‬
‫מה?‬
‫האיש הזה…‬
‫כן. אי אפשר לטעות.‬
‫לעולם לא אשכח את פניו.‬
‫אסקלדד.‬
‫שודד הים שהרג את ת'ורס!‬
‫היי, לא לדחוף!‬
‫מיהו האציל הזה?‬
‫אז מה נעשה?‬
‫המלך יגרום למריבה במשתה מחר.‬
‫בוא נראה, לגבי זה…‬
‫ברור שנהיה בעמדת נחיתות‬ ‫בפגישת המועצה המלכותית מחר.‬
‫למשל…‬
‫טריטוריות נפרדות יוענקו‬ ‫להוד מלכותך ולת'ורקל,‬
‫כדי לבודד אותך.‬
‫זה גם גמול וגם פקודת המלך.‬
‫אם תסרב, אתה עלול להיתפס כמורד.‬
‫הכול תלוי בגחמה של המלך.‬
‫תהיה בעיה, אם יגנבו מאיתנו את ת'ורקל.‬
‫אכן. בעיה גדולה.‬
‫אז אני אמור לשבת ולחכות?‬
‫מה דעתך…‬
‫לחשוף הכול בפני כולם?‬
‫לחשוף?‬
‫מי מהם הוא הנסיך?‬
‫זה הוא?‬
‫הנסיך קאנוט.‬
‫אני מתכוון שממש כאן ועכשיו…‬
‫אתה תמות.‬
‫הוא נורה!‬
‫הנסיך קאנוט נורה!‬
‫לעזאזל! מאיפה זה בא?‬
‫הגדה הצפונית! חפשו שם!‬
‫מה? מהכיוון הזה?‬
‫ברצינות?‬
‫איזו משימה פשוטה.‬
‫נראה שקרה משהו רע.‬
‫אנחנו לא צריכים להתערב…‬
‫בוס, לאן אתה הולך?‬
‫זה הוא. הוא כאן.‬
‫מה קרה לך?‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה מדמם.‬
‫איזה בזבוז זמן.‬
‫היי, מנוולים שכמוכם!‬
‫על מה כל המהומה?‬
‫אתם בטח הנבלים מאחורי הירי!‬
‫זה הוא, לא אני. יש לו אפילו נשק קטלני.‬
‫מה זה?‬
‫זו קשת?‬
‫זה נשק קטלני?‬
‫אתה החבר שלו?‬
‫לא, אני…‬
‫אתה מנסה לרמות אותנו, אבל לא תעבוד עליי.‬
‫תפיל את האשמה על החבר שלך,‬
‫כדי להציל את עצמך.‬
‫אמרתי לך שזה לא אני.‬
‫לא. אני רואה לך בעיניים.‬
‫העיניים שלך חסרות הבעה.‬
‫לא משנה איך תסתכל על זה,‬ ‫יש לך פנים של נבל!‬
‫אתה מתכוון להשיב מלחמה?‬
‫רק רגע!‬
‫הוא מיומן עם סכינים.‬
‫נמוך וצעיר.‬
‫האם ייתכן שאתה…‬
‫ת'ורפין קרלספני?‬
‫ת'ורפין?‬
‫קרלספני?‬
‫מי זה?‬
‫טיפש, אתה לא יודע?‬
‫הוא הביס את ת'ורקל הגבוה‬ ‫בדו־קרב עם שני סכינים.‬
‫באמת? לא יאמן.‬
‫אז זה לא רע?‬
‫הבחור הזה משרת את הנסיך.‬
‫באמת?‬
‫סלחו לי.‬
‫האם אתה, במקרה…‬
‫מגיע מאיסלנד?‬
‫השם שלך…‬
‫בנו של ת'ורס, ת'ורפין.‬
‫אתה… לייף הקשיש?‬
‫אתה חי!‬
‫תודה לאל.‬
‫אני כל כך שמח!‬
‫פנו דרך!‬
‫אל תטלטלו אותו, טיפשים.‬
‫איפה הוא נפגע?‬ ‫-בחזה, זה נורא.‬
‫הוד מעלתך, תישאר איתנו!‬
‫הוד מעלתך, אחתוך את הבגדים שלך.‬
‫מה?‬
‫חשבתי שאולי זה נכון, אבל…‬
‫הנסיך הוא אישה אחרי הכול!‬
‫זה ענק!‬
‫ברצינות?‬
‫טיפשים שכמותכם.‬
‫אני כאן.‬
‫אז זה לא נכון.‬
‫למה השתמשו באישה?‬
‫לא הצלחנו למצוא עבד שדומה לך.‬
‫אפשר להציל אותה?‬
‫מה? ובכן, לא.‬
‫הפגיעה היא קריטית.‬
‫ואם החץ מורעל, היא תמות בקרוב.‬
‫אני מצטער על זה.‬
‫טפלו בה ועשו את כל מה שאפשר כדי לעזור לה.‬
‫כן, הוד מעלתך.‬
‫נראה שאמצעי הזהירות היו יעילים, הוד מעלתך.‬
‫נראה שכמה מהאויבים שלך מסתתרים כאן, ביורק.‬
‫אני מבין.‬
‫אז אתה מחפש נקמה, אחרי הכול.‬
‫כן, אני אהרוג את המנוול ההוא…‬
‫עם הפגיון של אבי.‬
‫הוא שחוק.‬
‫ילד כמוהו, שגדל בשדה הקרב…‬
‫אין ספק שהוא ראה את הגיהינום.‬
‫לא אוכל לוותר.‬
‫אני חייב להתכחש ל-11 השנים האחרונות‬ ‫כדי להציל את הילד הזה.‬
‫לייף.‬
‫מה קורה בווינלנד עכשיו?‬
‫אבא שלי רצה להגיע לשם.‬
‫לפעמים אני רואה את זה בחלומותיי.‬
‫האם הוקם שם ולו כפר אחד?‬
‫למה אינך שואל על האם והאחות שהשארת מאחור?‬
‫מאז שנעלמת, בריאותה של הלגה התדרדרה מאוד.‬
‫לך לבקר אותה, ת'ורפין.‬
‫זה ירפא את הלגה…‬
‫אני שואל אותך על וינלנד.‬
‫אל תדבר איתי על דברים שלא שאלתי עליהם.‬
‫היי.‬
‫עצור, לאן אתה הולך? ת'ורפין!‬
‫חזור הביתה, ת'ורפין.‬
‫זה מספיק.‬
‫בוא נלך הביתה ביחד.‬
‫מספיק?‬
‫מה לעזאזל אתה יודע?‬
‫מה לעזאזל אתה יודע עליי מאז אותו היום?‬
‫מה?‬
‫כל עוד אסקלדד חי, אוכל ומחרבן,‬ ‫זה לא מספיק!‬
‫כמה נורא.‬
‫הילד הקטן והעליז הפך ל…‬
‫עד שתשנה את דעתך, אני אשאר בעיר הזו.‬
‫ת'ורפין!‬
‫חזור הביתה!‬
‫הינה, הבאתי משקה.‬
‫תודה.‬
‫איזה חדר יפה יש לך, ביורן.‬
‫אני מקנא.‬
‫בתור פיצוי על סיכון חיי, החדר הזה קטן מדי.‬
‫זה מזכיר לי…‬
‫אטלי רצה למסור לך שהוא מצטער.‬
‫בשדה הקרב הורגים, או נהרגים.‬ ‫איני נוטר טינה.‬
‫היחידי שנוטר טינה הוא ת'ורפין.‬
‫אני בסדר, לך.‬
‫הגיע הזמן לתכנן מזימות, לא?‬
‫כן. נתראה מאוחר יותר.‬
‫אסקלדד.‬
‫מה שלום הרגל שלך?‬
‫היא נפגעה מחצים רבים.‬
‫אבל…‬
‫זה לא ימנע ממני להחזיק חרב.‬
‫הבנתי.‬
‫אז נתראה מחר.‬
‫טוב.‬
‫מחר.‬
‫הערימו עלינו, פלוקי.‬
‫כן.‬
‫הרשה לי להתנצל מעומק לבי.‬
‫אסקלדד, מה?‬
‫הוא די מוכשר.‬
‫הוא הטיל קללה על העיר הזאת.‬
‫הנסיך נהרג?‬
‫לא, זו הייתה כפילה.‬
‫כמה נורא. לא נוכל עוד לישון בשקט בלילות.‬
‫אני פשוט לא מבין.‬
‫למה שמתנקש יירה בנסיך?‬
‫הוא אציל, כמובן שחייו בסכנה.‬
‫אבל אתה יודע, גם המלך סויין נמצא כאן.‬
‫הוא לא היה אמור להיות המטרה?‬
‫זה נכון.‬
‫חוץ מזה, יש לו שני יורשים פוטנציאליים.‬
‫אז אם מישהו כיוון לבן השני, זה אומר…‬
‫אתם!‬
‫שמעתי משהו מעניין לגבי כל זה.‬
‫ובכן, זו רק שמועה, לא יותר.‬
‫זו רק שמועה, לא יותר, אבל זה מספיק.‬
‫זה אמור להיות משהו שאי אפשר להוכיח‬
‫ומעניק למלך זמן תמרון.‬
‫אז אתה שכרת את המתנקש?‬ ‫ביצעת הכול, מההתחלה ועד הסוף.‬
‫זה נראה לא רע, נכון?‬
‫אבל זה לא מספיק כדי להפיץ שמועה.‬
‫בהפקה כזו, צריך שתהיה מן האמת בשמועה‬ ‫כדי שיפיצו אותה.‬
‫כולם יודעים על המחלוקת‬ ‫לגבי יורש כס המלכות בדנמרק.‬
‫הוספתי לזה את ניסיון ההתנקשות והשמועה.‬
‫קדימה, רבותיי.‬
‫נראה כיצד זה ישפיע על המועצה המלכותית מחר.‬
‫הבנתי.‬
‫הוא כבר לא יוכל לחלק פקודות כנגדי.‬
‫בדיוק.‬
‫אם המלך ינסה לגנוב את ת'ורקל‬ ‫או לשלוח אותך לשדה הקרב,‬
‫זה רק יתמוך בשמועות.‬
‫המלך תלוי באהדת האזרחים.‬
‫הוא לא יכול להתעלם משנאה כלפיו בקרב הצבא…‬
‫במיוחד אם הוא מואשם בניסיון לפגוע בבנו.‬
‫אתה בהחלט ערמומי.‬
‫איפה למדת לעשות את זה?‬
‫השימוש בכוח הזרוע אינו הדרך היחידה להילחם.‬
‫למדת משהו.‬
‫לעת עתה, המלך לא יוכל לגעת בי.‬
‫כך נוכל להרוויח זמן.‬
‫אבל מעכשיו והלאה,‬ ‫לא ארשה לכם להשתמש בכפילים שלי.‬
‫הבנתי.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫ואו! אני מאוד מתרשם ממך, אסקלדד!‬
‫זה כמו לקבל תמיכה מצבא של 10,000 איש.‬
‫תודה.‬
‫טוב, מאחר שסיימנו לדבר על רוב הדברים,‬
‫אני צריך לעשות שליחות.‬
‫אלוהים, זה בהחלט מרגיע.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫אסור לך לבטוח בגאנר.‬
‫ייתכן שהוא מתקשר עם המלך סויין.‬
‫למה אתה חושב?‬
‫על סמך מה?‬
‫אינטואיציה.‬
‫אבל אין ספק בנוגע לזה.‬
‫זה גרוע מאוד, הוא שמע את כל מה שאמרנו.‬
‫זה לא משנה.‬
‫דיברתי רק על דברים שמותר לו לדעת.‬
‫אם גאנר הוא אויב,‬ ‫הוא יסתמך על המידע הזה הלילה.‬
‫שלחתי אחריו את ת'ורפין כדי לאשר זאת.‬
‫מה נעשה אם גאנר הוא מרגל?‬
‫נהרוג אותו?‬
‫נשחרר אותו.‬
‫באמצעותו…‬
‫נודיע למלך שאנו לא מעוניינים‬ ‫בקרב מהיר והחלטי.‬
‫הוא יאמין למידע ממרגל ויהיה רגוע.‬
‫כדי למנוע את המחלוקת שעומדת להתרחש,‬ ‫עלינו להבין זה את זה.‬
‫וכך התוכנית שלי הושלמה.‬
‫ואו…‬
‫האיש הזה הוא באמת משהו.‬
‫אני מצפה בקוצר רוח לתגובתו של המלך מחר.‬
‫ביתו של המלך? ובכן, זה העניין.‬
‫כולם מרמים זה את זה.‬
‫זה מה שלוחם עושה?‬
‫יש רק דבר אחד שאני צריך לעשות.‬
‫היית צריך לעשות את זה‬ ‫בפני המועצה המלכותית, ת'ורפין?‬
‫לא עדיף לעשות את זה‬ ‫לאחר שזרועך הימנית תחלים?‬
‫טוב, לי זה לא משנה.‬
‫אני אהיה עד.‬
‫כשאומר לכם להפסיק, הדו־קרב יגמר.‬
‫שניכם מסכימים?‬
‫בסדר.‬
‫אבל חכה רגע, הוד מעלתך.‬
‫יש לי פגישה נוספת לפני כן, הוא יגיע בקרוב.‬
‫אני מצטער, ת'ורפין.‬
‫נסיים עם זה מהר.‬
‫אני מבין.‬
‫התחילו.‬
‫אסקלדד.‬
‫אתה חזק, פיקח…‬
‫ואני מכבד אותך.‬
‫למרות שאתה מתעב אותי מעומק לבך.‬
‫היי, אסקלדד.‬
‫זה לא רק אני.‬
‫חברינו המתים‬
‫וגם אתה בעצמך…‬
‫אתה לא בודד?‬
‫אתה תמיד מסרב לכל דבר שנקרה בדרכך.‬
‫אני…‬
‫רציתי להיות…‬
‫רציתי להיות חבר שלך.‬
‫אני מצטער.‬
‫פספסתי את הנקודה הקטלנית.‬ ‫אני אסיים את זה מהר.‬
‫אסקלדד.‬
‫רציתי שנהיה חברים.‬
‫כן, ביורן.‬
‫אתה…‬
‫החבר…‬
‫האחד והיחיד שלי.‬
‫היפרד ממני.‬
‫אז…‬
‫מצטער שחיכית, ילד.‬
‫בוא.‬
‫אני אשחק איתך.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬