‫הוא הצליח להדוף כמה חיילים אנגלים‬ ‫באומץ רב…‬
‫אבל נדקר בגב באמצעות חנית.‬
‫תנחומיי הכנים, הוד מעלתך.‬
‫הוא אכל ארנב מבושל.‬
‫הוא הלך באמצע הארוחה ו…‬
‫כמה מוזר. הוא היה פשוט…‬
‫כלומר…‬
‫נצא מכאן מייד.‬
‫היכונו.‬
‫ת'ורפין, הישאר לצדו של הנסיך.‬
‫מה? אתה בטח צוחק.‬
‫לא אעשה את זה.‬
‫חכה, מנוול שכמוך!‬
‫התפקיד שלך הוא להגן על הנסיך.‬
‫הוא לא הצליח אפילו לעמוד.‬
‫הנסיך העלוב הזה בסדר?‬
‫אולי זו הייתה טעות, אסקלדד.‬
‫אינך חושב שלא היה כדאי להרוג את ראגנר?‬
‫אל תדבר בקול רם כל כך.‬
‫רוב החיילים אינם מודעים למצב.‬
‫האנגלים עשו את זה.‬
‫היצמד לגרסה הזו.‬
‫אני לא יודע…‬
‫אתה וראגנר לא הסתדרתם ביניכם.‬
‫הנסיך אומנם עלוב, אבל יצליח להבין את זה.‬
‫יהיה בסדר, כל עוד אין הוכחה.‬
‫הנסיך עלוב, כי ראגנר פינק אותו.‬
‫אם לא הייתי נפטר ממנו,‬ ‫הוא היה מכביד עליי אח"כ.‬
‫עדיף שיהיה עלוב.‬
‫קל יותר לתמרן אותו.‬
‫בזכותו נעצים את הכוח שלנו.‬
‫ביורן.‬
‫למה נשארת איתי עד עכשיו?‬
‫מה? ובכן, כי…‬
‫כך רציתי.‬
‫גם אני.‬
‫גם אני בוחר במנהיג שלי.‬
‫והמנהיג שלי צריך להיות אדם‬ ‫שארצה ללכת בעקבותיו.‬
‫סתם צחקתי.‬
‫זה הימור, ביורן.‬
‫אם הכול יסתדר, הנסיך עשוי להיוולד מחדש.‬
‫ואם זה לא יסתדר?‬
‫ייתכן שמצבו לא ישתפר, כי הוא כה עלוב.‬
‫אז ננטוש אותו.‬
‫הוא יהיה מנהיג לא ראוי.‬
‫נו? הוא מדבר?‬
‫הוא מעצבן אותי.‬
‫הוא לא צעק אפילו פעם אחת.‬
‫הוא מתנהג כמו קדוש מעונה.‬
‫בגלל שטויות כאלו אני שונא נוצרים.‬
‫אין עוצמה בבעיטה שלך.‬
‫אראה לך איך עושים את זה.‬
‫בעיטה אמיתית אמורה להיות…‬
‫ככה!‬
‫כל הכבוד.‬
‫גם זה היה חלש.‬
‫תבעט בו בלסת.‬
‫חכו רגע. עכשיו אני.‬
‫מספיק!‬
‫אלוהים אדירים, תירגעו כבר.‬
‫לא נוכל לחקור אותו, אם תהרגו אותו.‬
‫תהרגו אותי כבר.‬
‫אלוהים רואה הכול.‬
‫כל המעשים המרושעים של הדנים…‬
‫עדיין יש בו כוח.‬
‫יש לנו מזמרה?‬
‫חפש אחת.‬
‫מה? מזמרה, נכון?‬
‫ובכן, אומר לך שוב, מפקד אנגלי.‬
‫יש לי שלוש שאלות.‬
‫מה גודל התגבורת שלכם?‬
‫כמה זמן ייקח להם להגיע?‬
‫ואיך ידעתם שאנחנו כאן?‬
‫דבר ונחוס על חייך.‬
‫חיות שכמוכם.‬
‫אתם תיענשו…‬
‫עוד תקבלו את מה שמגיע לכם.‬
‫הינה.‬
‫זה מתאים?‬
‫כן.‬
‫קפטן…‬
‫הציפורניים שלך ארוכות.‬
‫זה לא היגייני. צריך לגזור אותן קצת.‬
‫מצטער, גזרתי יותר מדי.‬
‫תחזיקו אותו.‬
‫יש לי שלוש שאלות…‬
‫כפי שאמרתי קודם.‬
‫אוי ואבוי, עשיתי את זה שוב!‬
‫עשיתי את זה פעמיים!‬
‫זה מגעיל.‬
‫למה הוא כל כך מתאמץ?‬
‫לכו לעזאזל, דנים מנוולים!‬
‫הלוואי!‬
‫הלוואי שלא הייתם באים.‬
‫שרפתם את הכפר שלי.‬
‫עיניתם ורצחתם את אשתי ובתי.‬
‫אתם חיות!‬
‫זו הארץ שלנו! הסתלקו!‬
‫האומנם?‬
‫אנחנו חיות, מה?‬
‫אלמד אותך קצת היסטוריה, בור שכמוך.‬
‫הקשב היטב, סקסוני.‬
‫או שתושבי המקום הם אנגלים?‬
‫בעצם זה אותו הדבר.‬
‫האדמה הזו לא הייתה שייכת לכם מלכתחילה.‬
‫התושבים הראשונים היו הקלטים.‬
‫הם חיו ביערות וסגדו לרוחות.‬
‫הם אבותיהם של הוולשים.‬
‫ואז הגיעו הרומאים.‬
‫הם שלטו בארץ…‬
‫אבל הם חיו לצד הקלטים וחלקו ידע,‬ ‫טכנולוגיה ותרבות.‬
‫כשהרומאים עזבו…‬
‫האנגלים והסקסונים הגיעו אחרונים.‬
‫זה היה לפני 500 שנה.‬
‫לא הועלתם לקלטים בדבר.‬
‫להפך, דחקתם את הקלטים אל השממה‬
‫ותפסתם את האדמות העשירות.‬
‫זה שקר!‬
‫אני לא משקר.‬
‫אם הדנים הם חיות,‬
‫אז אתם, האנגלו־סקסונים, בדיוק כמונו.‬
‫גזלתם את הארץ הזו באלימות‬
‫אז אנו, הדנים, נהיה אלימים אפילו יותר‬ ‫כדי לגזול אותה בחזרה.‬
‫אסור לך להתלונן על זה.‬
‫שתוק!‬
‫איש לא יאמין לברברים כמוכם!‬
‫המורה שונא תלמידים שלא מקשיבים.‬
‫מה אמרת, קפטן?‬
‫כשאני מביט היטב בפניך…‬
‫אני רואה שגם אפך ארוך מדי.‬
‫אסקלדד!‬
‫כמה, אוזן?‬
‫אני לא בטוח, אבל יש הרבה. הם באים מהדרום.‬
‫תגבורת של האויב?‬
‫מה? עכשיו אמצע הלילה.‬
‫האנגלים תוקפים בלילה וזו בעיה אמיתית.‬
‫הם כאן!‬
‫איחרתם את המועד. כולכם עומדים למות.‬
‫אני מקווה שהדנים יחסלו זה את זה.‬
‫מה? דנים?‬
‫אני אומר לך, ת'ורקל מתקרב.‬
‫הוא יריב אימנתי.‬
‫זה ת'ורקל!‬
‫ת'ורקל? מה נעשה?‬
‫היי…‬
‫הוא אמר ת'ורקל?‬
‫אני לא בטוח, אני חושב שכן.‬
‫אם זה נכון, אנחנו בצרות.‬
‫ת'ורקל?‬
‫הוא אמר ת'ורקל.‬
‫לא ייתכן.‬ ‫-הוא רציני?‬
‫ת'ורקל מגיע!‬
‫זה הכפר?‬
‫נראה שכן.‬
‫קדימה, הקיפו אותם.‬
‫חייליו של ואלי ואינגולף יפנו שמאלה.‬
‫אודר, ימינה.‬
‫אני אכנס מהאמצע.‬
‫בעיקרון, תהרגו את כולם!‬
‫אל תהרגו את הנסיך.‬
‫אמור להיות שם בחור עלוב שמשליך סכינים.‬
‫אל תהרגו גם אותו.‬
‫אני אשחק איתו.‬
‫ת'ורקל מגיע!‬
‫עזוב אותי, משרת עלוב שכמוך!‬
‫איך אתה מעז להפר את ההוראה שלי?‬
‫לא אשאיר את ראגנר במקום כזה!‬
‫לא אלך לשום מקום ללא ראגנר!‬
‫אנא ותר, הוד מעלתך.‬
‫יש לנו רק שלוש מזחלות. אין מקום לגופה שלו.‬
‫אז עשו לו הלוויה.‬
‫צריך לכבד את המתים!‬
‫זו פקודה!‬
‫אין לנו זמן לכך.‬
‫אתה…‬
‫לא! אני לא מוכן ללכת!‬
‫ראגנר!‬
‫ראגנר מת.‬
‫הוא לא יבוא, אפילו אם תקרא לו.‬
‫אתה…‬
‫אסקלדד!‬
‫תפסנו נמלטים.‬
‫הם עמדו להצטרף לת'ורקל.‬
‫הם הסתתרו בחציר.‬
‫זה בדיוק כמו שראגנר אמר.‬
‫המזל שלך נגמר.‬
‫זה לא רק שנינו.‬
‫כולם חושבים שאנחנו בצרות.‬
‫הפעם לא נצליח.‬
‫וזה בגלל ש…‬
‫ת'ורקל כבר תפס אותך!‬
‫לכו, אם אתם רוצים.‬
‫הקשיבו, מנוולים.‬
‫לכו אחר המנהיג שבו תבחרו.‬
‫מי שרוצה, שיעזוב. לא אאשים אתכם.‬
‫אבל אם תבואו איתי…‬
‫אז בואו!‬
‫נמשיך ללכת עד שנחסל את ת'ורקל!‬
‫נאכל בהליכה.‬
‫נישן בהליכה.‬
‫שמעתם אותי?‬
‫מי שלא יעמוד בקצב, ימות.‬
‫לא!‬
‫רגע, ת'ורקל!‬
‫אנחנו לא כמו אסקלדד!‬
‫באנו להילחם לצדך!‬
‫למנהיג שלכם קוראים אסקלדד?‬
‫זו חרב נחמדה.‬
‫היא שלי.‬
‫יש לך מזל.‬
‫אם חלק מאנשיו נטשו…‬
‫אז הם בוודאי כועסים.‬
‫מסכנים.‬
‫יכולת פשוט לצרף אותם אלינו.‬
‫לא ולא. הם זבל.‬
‫אני לא צריך פחדנים שיעדיפו לוותר‬ ‫מאשר להילחם.‬
‫למזרח!‬
‫אנו נמצא את הנסיך, חוליגנים שכמוכם!‬
‫קדימה, לדרך!‬
‫אתם קרובים מדי לימין.‬
‫חזרו לכאן.‬
‫לא, לימין שלי.‬
‫- ינואר 1014, מרסיה‬ ‫נהר סוורן -‬
‫כן, בדיוק כך.‬
‫לאט!‬
‫בסדר…‬
‫נא להתקדם. אל תעכבו את כולם.‬
‫טורגרים, אטלי.‬
‫בואו אתי.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫השמידו את הגשר. אתם תפקדו על המבצע.‬
‫מהר.‬
‫הבנתי.‬
‫אנחנו מפרקים את הגשר!‬
‫עזרו לנו, אם יש לכם גרזן!‬
‫אני עייף כל כך.‬
‫האם ת'ורקל קרוב, אוזן?‬
‫יש המון רעש. אני לא בטוח.‬
‫אבל יש לנו זמן להרוס את הגשר.‬
‫היי, מספיק!‬
‫נזיר, מה אתה עושה?‬
‫יש לך אלכוהול?‬
‫גם אם כן, לא הייתי נותן לך.‬
‫אפילו אנחנו לא מרווים את הצימאון שלנו.‬
‫מובן שאין לנו בשבילך.‬
‫אתה לא מבין? אנחנו בצרה, נזיר.‬
‫המים קפואים.‬
‫היי, הנהר הזה לא רדוד מדי?‬
‫הם פשוט יצעדו בתוכו.‬
‫מה הטעם בהריסת הגשר?‬
‫לא נוכל פשוט להשאיר אותו.‬
‫זה יעצבן אותם, לכל הפחות.‬
‫האם נגמרו לאסקלדד‬ ‫כל התחבולות שהוא מתפאר בהן?‬
‫ביורן! ת'ורפין!‬
‫במה העניין?‬ ‫-התקרבו.‬
‫מה?‬
‫ביורן, תעביר את הנסיך לעגלה רתומה לסוסים.‬
‫אתה תנהג בה.‬
‫ת'ורפין, היכנס עם הנסיך והיה מוכן לפעולה.‬
‫מה?‬ ‫-מה אתה…?‬
‫היי.‬
‫אסקלדד!‬
‫אתה רציני?‬
‫יש לי כישרון.‬
‫במבט אחד בפניו של אדם,‬ ‫אני מסוגל לדעת מהי האישיות שלו.‬
‫מצליחן או מפסידן, חכם או טיפש.‬
‫אני קולט מיהם הבוגדים מבין הנאמנים.‬
‫מה?‬
‫לחטוף את הנסיך?‬
‫טיפש, תנמיך את הקול!‬
‫אטלי, הגדוד הזה גמור.‬
‫בוא נחטוף את הנסיך ונציע אותו לת'ורקל.‬
‫רוב החיילים כבר חושבים לעשות זאת.‬
‫רובם יצטרפו לצד שלנו, אם נדבר איתם.‬
‫אתה תבגוד בו?‬
‫אסקלדד.‬
‫זה נשמע רע כשאתה אומר את זה ככה, אטלי.‬
‫הוא מנהיג טוב שזכה להצלחה גדולה.‬
‫אז בתור המנהיג שלנו, הוא צריך לקחת אחריות.‬
‫אל תדאג. אנחנו נברח, אחי…‬
‫כפי שעשינו עד כה.‬
‫עד כה, כן.‬
‫אבל מה קרה לאחרונה?‬
‫הוא קיבל כמה החלטות גרועות.‬
‫המזל שלו אוזל.‬
‫הוא לא הצליח להימלט מת'ורקל.‬
‫היי, אל תסתכל עליי ככה.‬
‫ובכן, הוא בהחלט מנהיג טוב.‬
‫אז למה הוא יזם מריבה עם ת'ורקל?‬
‫אחי…‬
‫גם אני חושב שזה מצער.‬
‫אבל אין ברירה.‬
‫ההימור של אסקלדד לא השתלם.‬
‫זה הכול.‬
‫כל הכבוד.‬
‫כעת ייקח להם יותר זמן להעביר את המזחלות.‬
‫מה אם הם ינטשו את המטען ויחצו?‬
‫אז ייקח להם זמן לאסוף מזון.‬
‫ללא מזון, הם לא ירדפו אחרינו למרחק רב.‬
‫טוב, החלו לצעוד!‬
‫הם כאן!‬
‫ראיתי הבזק.‬
‫אני מצאתי…‬
‫אתכם!‬
‫ברצינות?‬
‫לא ייאמן.‬
‫שלושה גברים בחנית אחת? בלתי נתפס!‬ ‫-לא, ארבעה!‬
‫זה נורא.‬ ‫-אנחנו בצרות.‬
‫אנו בצרות צרורות.‬ ‫-היי!‬
‫תירגעו, מנוולים.‬
‫הם עדיין רחוקים מאיתנו והרסנו את הגשר.‬
‫תשכחו מהחנית.‬
‫הגשר?‬
‫למי אכפת מהגשר?‬
‫הם יכולים לחצות את הנהר ברגל.‬
‫זה לא יעכב אותם.‬
‫זה מה שאתה חושב?‬
‫אם כן, בואו נלך עכשיו.‬
‫הזמן יקר.‬
‫שוב?‬
‫לצעוד ולצעוד!‬
‫אתה לא מכיר מילים אחרות?‬
‫אי אפשר לנצח את ת'ורקל.‬
‫היו סבלניים לעוד יום אחד.‬
‫עוד תבינו מדוע הרסנו את הגשר.‬
‫הם יצעדו ככל שהמטען ירשה להם.‬
‫הם בהחלט יתקשו לחצות את הנהר עם המטען.‬
‫אם הם ישאירו אותו מאחור,‬ ‫הם יהיו חיילים ללא מזון.‬
‫הם יצעדו למשך יום אחד בלבד.‬
‫אתם מבינים, מנוולים?‬
‫אם כן, תצעדו!‬
‫אין ערובה לכך שנשרוד יום נוסף.‬
‫האומנם?‬
‫אז כאן ניפרד.‬
‫אני ממהר, אז סלחו לי.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬