‫הבנתי.‬
‫אז קאנוט מת?‬
‫לא. אם לדייק, הוא נעדר.‬
‫חיילו של ראגנר התכוונו‬ ‫להציל את הנסיך קאנוט,‬
‫ונלחמו בצבא של ת'ורקל במרלבורו.‬
‫במהלך המהומה הנסיך נעלם.‬
‫אז הם עדיין מוקפים בצבא של ת'ורקל?‬
‫כן. אולם יומיים לאחר מכן…‬
‫הוד מעלתו לא נראה עם צבא האויב.‬
‫ייתכן שהוא שרד וממתין לחילוץ.‬
‫אבל אפילו אם נשלח עזרה…‬
‫נצטרך לחכות עד האביב.‬
‫איני יכול לדמיין את הדאגה שאתה חש,‬ ‫הוד מעלתך.‬
‫אילו רק…‬
‫קאנוט היה מתעלה על היכולות‬ ‫של אחיו הגדול, הארלד…‬
‫אז ייתכן שהוא לא היה נעלם.‬
‫אוי, יורד שלג.‬
‫המלחמה תסתיים.‬
‫חורף…‬
‫האם תקפיא אפילו את לבם של הלוחמים?‬
‫אוי, חורף!‬
‫המפקד!‬
‫אתה מעדיף חזיר צלוי או מבושל?‬ ‫-שניהם!‬
‫אני לא מבין אותך. תבלע קודם.‬
‫לא משנה מה אומרים…‬
‫היה כואב לראות את הנסיך נמלט.‬
‫לא, אתה מסרת אותו.‬
‫הנסיך היה פחדן, אבל הוא היה עשוי להועיל.‬
‫כאילו שהוא היה מסוגל‬ ‫להביא אותנו לגורל חדש.‬
‫הוא עזר באיסוף החיילים.‬
‫ובכן, אם היית עוזר לעודד אותו,‬ ‫היית מקבל יכולת השפעה.‬
‫נכון?‬
‫היי, משרתת אנגליה!‬
‫כן?‬
‫הביאי לי חבית בירה!‬
‫סלחו לי.‬
‫עוד חבית בירה.‬
‫לא שוב, לעזאזל!‬
‫המנוולים האלו מנסים לחסל‬ ‫את כל האספקה בכפר?‬
‫זה לא פחות גרוע מבזיזת הכפר.‬
‫אל תבכו!‬
‫אם היו לוקחים אותו, בכל מקרה‬ ‫הייתי צריך להחזיר אותו לאנגלים.‬
‫מה? מה מצחיק?‬
‫אתה טרוד, הלא כן?‬
‫כשאש המלחמה דועכת, אתה מחפש ניצוץ אחר.‬
‫מובן שכן, מנוול שכמוך.‬
‫אנחנו לוחמים, לא?‬
‫אנחנו לוחמים רק אם אנחנו בשדה קרב.‬
‫אבל אתה יודע, שמעתי שמועה על זה.‬
‫במפגש הבא של ויטנמגוט בווסקס…‬
‫תואר המלוכה "ברטוולדה" יוענק למלך סויין.‬
‫זו תהיה כניעה מוחלטת.‬ ‫-כן.‬
‫דנמרק תבלע את אנגליה.‬
‫נראה שהאצולה רוצה לסיים את המלחמה,‬ ‫גם במחיר של ויתור על כס המלכות.‬
‫למה כל התחושות הרעות שלי חייבות להתגשם?‬
‫מה תעשה?‬
‫האם תמות בכבוד בקרב‬ ‫כנגד צבאו של המלך סויין?‬
‫טיפש!‬
‫אני אוהב קרב טוב, אבל אני שונא להפסיד.‬
‫אם אצא לקרב, אני אנצח.‬
‫כמה משעמם.‬
‫הלוואי שכל העולם יילחם לנצח.‬
‫יש לי הודעה! האם האדון הפאודלי כאן?‬
‫משהו לא בסדר, אוזן?‬
‫כן. קר נורא.‬
‫השלג סופג רעשים…‬
‫אז אפילו השמיעה שלי מוגבלת.‬
‫זה עדיף מלשלוח זקיפים.‬
‫כך איש לא יידע שאנחנו כאן.‬
‫אז תעשה משהו לגביהם.‬
‫הם בשום אופן לא נראים כמו חקלאים.‬
‫הנזיר וחבריו, מה? שמור גם עליהם.‬
‫הוא אומר, "בבקשה, סלח לנו".‬
‫האם הם יתחננו למחילה בכל פעם שמשהו יקרה?‬
‫זה מעצבן.‬
‫אלוהים אשר ברקיע…‬
‫אבינו שבשמיים.‬
‫אנא זמן אליך את נשמותיהם של תושבי הכפר…‬
‫אשר נחים כאן לצדך.‬
‫אנא הושע את נשמותיהם של רוצחי האנשים האלו.‬
‫אנא סלח לנו על חטאינו.‬
‫זה הזמן להתפלל עבור זרים? טיפש.‬
‫אלוהים.‬
‫האם קולי מגיע אל אוזניך?‬
‫אלוהינו…‬
‫כולנו נבראנו בצלמך ובדמותך.‬
‫אבל אין לנו את הכוח שלך.‬
‫אלוהינו…‬
‫אם הטובים והרעים זוכים לאותה האהבה‬
‫אז לאיזו מטרה נבחנים חסרי האונים?‬
‫אלוהינו.‬
‫האם קולי מגיע אל אוזניך?‬
‫אלוהינו.‬
‫יש לי ספק…‬
‫באהבה שלך.‬
‫מספיק!‬
‫אתה מפקפק…‬
‫באלוהים שלנו?‬
‫אתה מכנה את עצמך אדם נוצרי?‬ ‫אתה צריך לחשוש!‬
‫אסור לנו להטיל ספק באהבת האל!‬
‫אין…‬
‫אין אב שלא אוהב…‬
‫את בנו.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫חכה!‬
‫אבי…‬
‫גדוד דני?‬
‫אתה רציני?‬
‫כן, זה מה שהשליח אמר.‬
‫מסתבר שהם כובשים כפר במעלה הנהר סוורן.‬
‫אדון מקומי ביקש את עזרתנו.‬
‫לפי סיפורו של ניצול,‬
‫היו שם בין 100 ל-200 חיילי אויב.‬
‫נראה שחיילים מהסביבה בדרך לשם.‬
‫אם אתה, ת'ורקל הלוחם הדגול, מוכן לעזור,‬ ‫אז אנא…‬
‫מה אתה חושב?‬
‫לא משנה מה אני חושב.‬
‫לא יהיו הרבה חיילים דנים שיפעלו בעצמם‬
‫בעונה הזו, בעמדה הזו…‬
‫הם העמידו פנים שהם בדרך לים,‬ ‫אבל יצאו לגיינסבורו דרך היבשה.‬
‫אז הם לכודים בשלג ונחים שם?‬
‫יש סבירות גבוהה לכך ש…‬
‫אלו ת'ורפין וקאנוט.‬
‫בסדר גמור!‬
‫העירו את כולם! היכונו לצעוד!‬
‫כן, אדוני.‬
‫וגם…‬
‫היי, אתה.‬ ‫-כן?‬
‫הכן לנו אוכל.‬
‫חמש־מאות מנות לחמישה ימים.‬
‫מה? 500?‬
‫טוב מאוד.‬
‫מתחיל להיות מעניין.‬
‫אם הקרב הזה יתנהל כשורה…‬
‫ייתכן שאוכל ליהנות ממנו.‬
‫כמה, אוזן?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫ייתכן ש-50, או 100.‬
‫הם מתפרשים לאורך היערות במזרח.‬
‫הם גילו אותנו מהר.‬
‫האם פספסנו משהו?‬
‫מי יודע?‬
‫אם גילו אותנו, נוכל לעשות רק דבר אחד.‬
‫אנחנו עוזבים?‬
‫בלתי אפשרי לצאת הלילה.‬
‫סיימתי רק שתי מזחלות.‬
‫התחלתי את השלישית אתמול.‬
‫באמת? כל הכבוד.‬
‫תסיים אותה עד הערב.‬
‫תנטוש את מה שלא יהיה מוכן בזמן.‬
‫אני אומר לך, זה בלתי אפשרי.‬
‫יש רק שני נגרים.‬
‫הצבא האנגלי מצא אותנו.‬
‫מה? הם מצאו אותנו?‬
‫כן. הם מתקדמים לכאן בשלג.‬
‫הם מתעבים את הדנים.‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫אם לא נזדרז, לא נספיק להימלט.‬
‫אם אתה מבין, אז תזדרז.‬
‫בסדר.‬
‫ביורן, הכן את החיילים למתקפה נגדית.‬
‫נתפוס את המפקד שלהם.‬
‫אני רוצה לדעת איך הם גילו אותנו.‬ ‫-הבנתי.‬
‫חכה רגע, ביורן.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫זו הזדמנות טובה.‬
‫נעשה גם את זה, אם כבר.‬
‫מצאנו אותנו?‬
‫זה לא טוב, מה?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫האנגלים חלשים.‬
‫לא, זה לא העניין.‬
‫אני מדבר על המזל של אסקלדד.‬
‫המזל שלו?‬
‫קודם שלג כבד, ועכשיו זה.‬
‫זו הפעם הראשונה שהתוכניות שלו לא הצליחו.‬
‫הארנב הזה נראה טעים.‬
‫אתה תפסת אותו, ת'ורפין?‬
‫מה?‬
‫תאכל אותו לבדך?‬
‫תצלה אותו?‬
‫מה אתה מנסה להגיד?‬
‫לאכול רק בשר זה לא בריא.‬
‫תוסיף לו קצת ירקות.‬
‫תעשה מרק ארנבים.‬
‫שתוק.‬
‫אוכל את המזון שלי איך שארצה.‬
‫תצטרך לשאול תנור בכל מקרה.‬
‫היכנס פנימה.‬
‫הוד מעלתך, יש שעועית, כרוב וארנב.‬ ‫-ארנב?‬
‫כן.‬
‫ת'ורפין תפס אותו.‬
‫מה דעתך להוסיף אותו למרק?‬
‫בסדר גמור.‬
‫רוקן את הדם והוצא את הקרביים.‬
‫לא רע, בשביל מאכל גולמי.‬
‫זה בזכות הארנב.‬
‫נמאס לי לאכול בשר מומלח.‬
‫תודה לך.‬
‫מה קרה? אל תחשוש לדבר.‬
‫זה הארנב שלך.‬
‫זה טעים, נכון?‬
‫בפעם הבאה תביא לנו אייל.‬
‫חשבתי שבני מלוכה רק אוכלים ולא מבשלים.‬
‫זה תחביב.‬
‫בדרך כלל אני לא מבשל, רק ראגנר יודע על זה.‬
‫בבקשה, אל תספרו לאף אחד.‬
‫לא שזה משהו רע.‬
‫לפני זמן רב…‬
‫בישלתי דג בקלה.‬
‫חשבתי שזה יצא טוב, אז הבאתי אותו לאבא שלי.‬
‫אבל הוא התפרץ בזעם, מבלי שטעם אותו.‬
‫הוא אמר, "בנו של המלך‬ ‫לא מתנהג כמו משרת עלוב".‬
‫לאחר מכן נאסר עליי לבשל.‬
‫אין צורך לנסיך לרכוש מיומנות כזו.‬
‫פעם הוד מעלתו היה עסוק מאוד.‬
‫כשהמלחמה תסתיים, נבשל עוף ונביא לו אותו.‬
‫אין ספק שהמלך ישמח מאוד.‬
‫איזה מין עוף?‬
‫מעולם לא בישלתי עופות.‬
‫זה תרנגולת או ברווז.‬
‫זוכר את הברווז שאכלת בחג?‬
‫כן, זה היה טעים מאוד.‬
‫שאלתי את הטבח מה סוד הבישולים שלו.‬
‫הוא אמר שזה שימוש נכון בציר.‬
‫שימוש נכון בציר? אני מבין.‬
‫ראגנר…‬
‫טיפש שכמותך, יש לי הודעה.‬
‫מה זה? מה קרה?‬
‫האויב מצא אותנו.‬
‫הם כבר התחילו להילחם ביער המזרחי.‬
‫מה?‬
‫נראה שמספרם נמוך, אבל בכל זאת ניזהר.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אנחנו מסתתרים כאן רק עשרה ימים!‬
‫איך גילו אותנו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫איזו צרה.‬
‫הם הרגו את כל אנשי הכפר.‬
‫בכל מקרה…‬
‫אם נצליח להילחם באנגלים, היכונו לתנועה.‬
‫לכן אמרתי מלכתחילה שצריך לשוב לוויילס.‬
‫לא. אנו ממשיכים לדרבי.‬
‫נמשיך להתקדם לתוך שטח האויב?‬
‫הבא לכאן את אסקלדד!‬
‫מייד!‬
‫הוא מפקד בקו החזית כרגע.‬
‫אם תרצה לדבר איתו, לך לשם בעצמך.‬
‫אקח אותך לשם.‬
‫לעזאזל!‬
‫חיילים הם בדיוק כמו המפקדים שלהם.‬
‫אתה לא יודע לדבר באופן רשמי.‬
‫הוא אפילו לא מבין את המזל שלו.‬
‫הוא קורא לעצמו לוחם נורדי?‬
‫היום אראה לו בעזרת החרב שלי‬ ‫עד כמה הוא טיפש.‬
‫היי!‬
‫קריאות הקרב מגיעות מהכיוון הזה.‬
‫אז סוף סוף שמת לב?‬
‫אתה בהחלט אטי.‬
‫מה? אתם מנוולים…‬
‫מנוולים.‬
‫מצטער, "ראש חרוט".‬
‫זו פקודתו של אסקלדד.‬
‫רוצה להילחם?‬
‫זה לא משנה לנו.‬
‫לא תישאר בחיים בכל מקרה.‬
‫מסור לאסקלדד להגיע לכאן.‬
‫עליי לומר לו משהו חשוב.‬
‫אם אלו מילותיך האחרונות,‬ ‫אני מוכן להקשיב לך.‬
‫פשוט קרא לו!‬
‫זה בנוגע לנסיך.‬
‫עליי לדבר איתו אישית.‬
‫מהר!‬
‫אני אקשיב למילים האחרונות שלך.‬
‫שאומר להם ללכת?‬
‫הקולות הפסיקו.‬
‫הקרב נגמר.‬
‫שכה אחיה.‬
‫המרק קר עכשיו.‬
‫אני אסיר תודה לך.‬
‫הצלחת לשמור על הנסיך הפחדן בחיים עד היום.‬
‫מותך בוודאי יעזור להתפתחות שלו.‬
‫אני אקבל את תפקידך החל מהיום.‬
‫לאחר מותך בקרב,‬
‫אני אתפוס פיקוד.‬
‫הישבע לאלים שלך.‬
‫הישבע שלאחר מותי, לא משנה מה יקרה…‬
‫אתה תגן על הנסיך קאנוט.‬
‫לא משנה מה יקרה, אגן על הנסיך קאנוט…‬
‫כדי שמותו של ראגנר הלוחם לא יהיה לשווא.‬
‫אתה מרוצה?‬
‫כמה זה מרגיז…‬
‫שאני מפקיד את הנסיך בידיו של מישהו כמוך.‬
‫כדאי שתזדרז.‬
‫אתה מאבד המון דם.‬
‫לפני שתגיעו לגיינסבורו…‬
‫עליכם להכין את עצמכם.‬
‫כרגע, תושבי יילין‬
‫נלחמים על כס המלכות הדני‬
‫והתפצלו לשני פלגים.‬
‫הנסיך קאנוט הופך למנהיג של פלג אחד…‬
‫והפלג השני מונהג על ידי אחיו הגדול, הארלד.‬
‫לשני הנסיכים אין מילה בעניין.‬
‫זה מאבק כוחות בין בוגדים‬ ‫שאכפת להם רק מעצמם.‬
‫הוד מלכותו חושש מפילוג בממלכת דנמרק.‬
‫ייתכן שכבר נפלה החלטה בלבו…‬
‫להרוג את אחד הנסיכים.‬
‫המלך סויין יהרוג נסיך?‬
‫המלך שלח את הנסיך לשדה הקרב…‬
‫כדי שהוא ייהרג במלחמה.‬
‫היה זהיר.‬
‫האויב האמיתי של הנסיך קאנוט…‬
‫הוא לא אחר מאביו, המלך סויין.‬
‫צא אל הגלות.‬
‫זה כל מה שתוכל לעשות.‬
‫בגיינסבורו…‬
‫אחי הצעיר‬
‫יעשה…‬
‫את ההכנות…‬
‫איזה בלגן.‬
‫היית צריך להגיד לי את זה קודם.‬
‫בבקשה.‬
‫בפעם האחרונה.‬
‫רק מבט אחד.‬
‫תן לי לראות את הנסיך…‬
‫כדי להיפרד.‬
‫לא.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫כשהמלחמה תסתיים…‬
‫נבשל לנו עוף.‬
‫אין ספק…‬
‫שהמלך יהיה…‬
‫מאושר.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬