‫- למה לנצח תשכחנו, תעזבנו לאורך ימים? -‬
‫אלוהים.‬
‫האם אנו תמיד חייבים להיות טהורים?‬
‫האם זה נכון…‬
‫שאלו שלא ממלאים את רצונך,‬ ‫כולל המלאכים, חייבים להיענש?‬
‫כך אמר אבי.‬
‫מישהי כמוני…‬
‫לא מבינה מה אתה חושב.‬
‫אבל אני מרגישה שגן העדן שלך‬ ‫רחוק מאוד ממני.‬
‫אן!‬
‫עזרי לי להכין את ארוחת הערב!‬
‫בסדר, אני באה.‬
‫אתה…‬
‫אתה יושב בגן העדן‬
‫וצופה בכולנו.‬
‫זה נטל…‬
‫בשבילי.‬
‫אלוהיי.‬
‫השב אותנו בחזרה אליך.‬
‫ואנו נשתקם.‬
‫השב אותנו אל הימים שכבר חלפו.‬
‫אז אתה מתכוון, אבי…‬
‫זהו זה!‬
‫זה מה שיש לאחי הגדול ולי.‬
‫עשינו הכול ביחד, מאז שהיינו ילדים.‬
‫כשגדלנו, תמיד עזרנו זה לזה.‬
‫עבודת הצוות שלנו בשדה הקרב היא מצוינת.‬
‫נכון?‬
‫אנחנו יודעים מה השני חושב.‬
‫הוא היחיד שאני סומך עליו שישמור עליי.‬
‫אי אפשר להחליף את האמון שלנו בכסף,‬ ‫הלא כן, אחי הגדול?‬
‫נכון מאוד, אחי הקטן.‬
‫טוב, תלוי כמה.‬
‫קשר האחים!‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫-מה אתה אומר?‬
‫זה ככה?‬ ‫-זה ככה?‬
‫אני לא יודע. אולי.‬
‫על אף שזה שונה לחלוטין מהאהבה שדמיינתי.‬
‫הקשב לי, אבי.‬
‫אין לך מושג כמה זה מדהים,‬ ‫כי מעולם לא היית בשדה הקרב.‬
‫אנחנו צמד נהדר בעולם של חיים או מוות.‬
‫היית מסוגל לעשות את זה?‬
‫אני חושב שזה נפלא.‬
‫יש ביניכם חיבור של אחים‬ ‫וזה דבר שאין לו תחליף.‬
‫עכשיו…‬
‫לו עמדתי בשדה הקרב‬
‫הייתם שומרים עליי?‬
‫מה? על מה אתה מדבר?‬
‫אשמור עליו, כי הוא אחי.‬
‫לא הייתי נותן לנזיר שיכור לשמור עליי.‬
‫בהחלט לא.‬
‫לכן זה שונה.‬
‫מצטער, אתה יכול להסביר את זה‬ ‫באופן שאני יכול להבין?‬
‫חוץ מזה, מה איתך?‬
‫אתה מאוד אוהב אלכוהול.‬
‫האלכוהול הוא האהבה שלך?‬
‫לא.‬
‫אני לא שותה את זה מתוך אהבה.‬
‫מה? אז אל תשתה.‬
‫אני מצטער.‬
‫הוא לא מדבר בהיגיון.‬
‫אתה אוהב דברים הגיוניים?‬
‫ובכן, מה דעתך על זה?‬
‫זה קרה די מזמן,‬ ‫אבל הקשישים עדיין מדברים על כך.‬
‫לפני זמן רב תקפנו ספינה באיי פארו.‬
‫בספינה היה לוחם אחד.‬
‫הוא היה חזק במיוחד.‬
‫כולנו תקפנו אותו בבת אחת.‬
‫אך במהרה הוא השכיב 30 מאיתנו על הרצפה‬ ‫בעזרת אגרופיו בלבד.‬
‫באגרופיו בלבד!‬
‫לבסוף ירינו בו עד למותו.‬
‫אך כשבדקנו את הנזק, לא היו לנו נפגעים.‬
‫מעניין מה זה היה.‬
‫הוא השתמש בחרב, נכון?‬
‫אולי הוא לא העריך אותנו מספיק?‬
‫אם זה המצב, זה מעליב.‬
‫כללי ההתנהגות בין לוחמים הם…‬
‫האם האיש ההוא…‬
‫עשה עוד משהו?‬
‫מה היה שמו?‬
‫אני לא יודע את שמו.‬
‫אני מניח שאנשים לא הגיוניים נמשכים זה לזה.‬
‫האיש ההוא גם אמר משהו מוזר.‬
‫"לוחם אמיתי אינו זקוק לחרב".‬
‫או משהו כזה.‬
‫מה? מה קרה, נזיר?‬
‫היי, לאן אתה הולך?‬
‫מה קרה, נזיר?‬
‫זה העניין? זו אהבה?‬
‫לוחם אמיתי…‬
‫אינו זקוק לחרב.‬
‫לוחם אמיתי…‬
‫אל תתלונן בפניי על מזג האוויר.‬
‫אני מפליג בספינות.‬
‫אני מכיר את הים,‬ ‫אבל מזג האוויר ביבשה אינו המומחיות שלי.‬
‫חיזוי מזג האוויר בתחילת החורף‬ ‫הוא בקשה מוגזמת.‬
‫זה לא מה שאני אומר.‬
‫אני אומר שהמזל עזב אותך.‬
‫שינית מסלול כדי להימנע מהשלג‬ ‫ועכשיו תראה מה קרה.‬
‫האנשים שלך נסערים מאוד.‬
‫אנשיי שרדו את טבח המלחמה.‬
‫משהו כזה לא יבריח אותם.‬
‫הם עושים בדיוק את מה שאומרים להם,‬ ‫בלי שאלות.‬
‫הסתובב לאחור. אי אפשר לחצות את מרסיה.‬
‫אם ננסה להמשיך בשלג, נאלץ להיפטר מהשלל.‬
‫האנשים שלי לא יאהבו את זה.‬
‫לא משנה מה נעשה, לא נוכל לחנות כאן.‬
‫אסקלדד, הכול מוכן.‬
‫אפשר להמשיך.‬
‫בסדר.‬
‫אסקלדד.‬
‫כשהמזל שלך ייגמר, כל התוכניות שלך ייכשלו.‬
‫ראגנר.‬
‫למה אתה מהסס?‬
‫הפשיטות והבזיזות של הכפרים…‬
‫זו המסורת הנורדית שלנו.‬
‫אבינו שבשמים, יתקדש שמך.‬
‫את לחם חוקנו תן לנו היום.‬
‫סלח לנו על חטאינו,‬ ‫כשם שסלחנו אנחנו לחוטאים כנגדנו.‬
‫אל נא תוביל אותנו לפיתויים‬ ‫אלא הרחק אותנו מן הרע…‬
‫כי לך הממלכה והגבורה והתפארת‬ ‫לעולמי עולמים.‬
‫אמן.‬
‫-אמן.‬
‫היי, אבא.‬
‫למה אנחנו תמיד מתפללים?‬
‫כי כך אמר לנו ישוע.‬
‫ישוע לעולם לא טועה.‬
‫מה יקרה אם לא נתפלל?‬
‫אם אינך מאמין, תלך לגיהינום לאחר מותך.‬
‫נכון.‬
‫הגיהינום הוא מקום מפחיד שבו השטן נמצא.‬
‫אתה לא אוהב את השטן, נכון?‬
‫אני מפחד מהשטן.‬
‫כן, גם אני.‬
‫אבל ילדים טובים שמתפללים ילכו לגן העדן.‬
‫זכור את זה.‬
‫זה לא הגיוני בעיניי…‬
‫שבקרוב נצטרך ללכת לגן העדן או לגיהינום.‬
‫לא הייתי רוצה שהמשפחה שלנו תיפרד.‬
‫אבל אבי, למה שאלוהים ירצה לפתע‬ ‫לשפוט את העולם?‬
‫זה לא פתאומי.‬
‫זה הוחלט לפני זמן רב…‬
‫שזה יקרה אלף שנה אחרי תחייתו של ישו.‬
‫במילים אחרות, בעוד 20 שנה.‬
‫תחת שיפוטו של האל, כל אדם רע ילך לגיהינום.‬
‫אני יודע!‬
‫הרשעים הם הדנים!‬
‫נכון, הם רשעים טהורים.‬
‫אני בטוח שאלוהים ידע שהם יגיעו.‬
‫הקשב לי, אתה חייב למלא את מצוותיו של ישוע.‬
‫אן?‬
‫אני צריכה להשתין.‬
‫מה אעשה?‬
‫אני פוחדת מהשטן!‬
‫אבל היא כל כך יפה.‬
‫ענדתי אותה שוב…‬
‫מעניין כמה הטבעת הזאת שווה.‬
‫אם אשלם עליה עכשיו,‬ ‫מעניין אם אלוהים יסלח לי.‬
‫השטן כנראה פיתה אותי.‬
‫לא היה לי כסף…‬
‫אז לא הייתי צריכה לחפש בשוק.‬
‫ילדים רעים כמוני בוודאי ילכו לגיהינום‬ ‫ביום הדין.‬
‫אני בטוחה שאהיה היחידה במשפחה…‬
‫שלא תלך לגן העדן.‬
‫היא יפה גם על יד שמאל!‬
‫מי אלו?‬
‫איזה פרצוף מטופש!‬
‫גם אני!‬
‫לא שמעתם מה אמרתי קודם?‬
‫אם לא תתנהגו יפה, אלוהים יעניש…‬
‫שלום.‬
‫מצאתי את ארוחת הערב.‬
‫- כי אם מאוס מאסתנו, קצפת עלינו עד מאוד -‬
‫כולם! אנא ברחו!‬
‫הכפר הזה יותקף…‬
‫הדנים באו כדי…‬ ‫-שתוק, נזיר ארור.‬
‫אתה רוצה למות?‬
‫חם כאן.‬
‫ממש קמתי לתחייה.‬ ‫-מה קורה בבית הזה?‬
‫יש פה המון ילדים.‬
‫למה נכנסתם לכאן לפתע?‬
‫בקושי דייסת חלב ובשר יבש.‬
‫אבוי, זה עם בצל.‬
‫היי, תחרים כל דבר שעלול לשמש כנשק.‬
‫הבנתי.‬
‫מגעיל. איזה מין מזון זה?‬
‫תפסיק!‬
‫מה יש לך?‬
‫אתה מבזבז מזון.‬
‫אתה תיענש…‬
‫את בסדר? היי!‬
‫בוא נראה, איך אומרים את זה באנגלית?‬
‫"את כל המזון שלכם".‬
‫כן, נכון.‬
‫היי, קדימה!‬ ‫-אתה, קשיש.‬
‫היי!‬ ‫-לכאן.‬
‫תן לי את כל המזון שלכם.‬
‫או שאהרוג אותך.‬
‫בואו נראה, את זה…‬
‫זה הכול?‬
‫אם מזון לשני ילדים מספיק למבוגר אחד,‬ ‫זה 50 איש.‬
‫יש לנו אספקה ל-50 איש בלבד למשך החורף.‬
‫זה לא מספיק ל-104 לוחמים.‬
‫מה אעשה?‬
‫כולם נתפסו. מה לעשות?‬
‫אבי!‬
‫בתור המורה של הוד מעלתו,‬ ‫אתה אורח בגדוד שלנו.‬
‫נסלח לך הפעם.‬
‫אבל אם תתערב שוב, נהרוג אותך מייד.‬
‫אני גם כך לא אוהב נזירים.‬
‫אתם…‬
‫דנים?‬
‫האם מישהו מכם דובר את שפתינו?‬
‫אני מתחנן בפניך. מחצית מהמזון.‬
‫השאר לנו לפחות מחצית מהמזון.‬
‫נוכל לעבור את החורף עם מחצית.‬
‫יש לי תינוק.‬
‫בבקשה!‬
‫תינוק? זה נשמע קשה.‬
‫אל תדאג.‬
‫חשבתי מה לעשות למענך.‬
‫לא תצטרך לדאוג לגבי החורף.‬
‫באמת? אתה מתכוון לזה?‬
‫כן.‬
‫לא תצטרך לדאוג לחורף הבא,‬ ‫וגם לא לחורף שאחריו.‬
‫אנחנו נגאל אותך מייסוריך.‬
‫מה?‬
‫אסקלדד, הם אזרחים.‬
‫גם אם נחוס עליהם, לא יהיה להם מזון.‬
‫אם אחד מהם יברח,‬
‫הוא יודיע לאחרים שאנחנו בשטח האויב.‬
‫אסור לתת לזה לקרות.‬
‫מה קורה? חפרתם בור?‬
‫כן, נוכל לדחוס לתוכו 62 איש.‬
‫אסקלדד.‬
‫האנשים האלה נוצרים.‬
‫אז מה?‬
‫אנחנו עושים כמיטב יכולתנו למען הנסיך.‬
‫טוב, לעוד מישהו יש שאלות?‬
‫אף אחד, מה?‬
‫טוב.‬
‫אם כך…‬
‫תהרגו אותם.‬
‫אלוהים…‬
‫אתה מסתכל?‬
‫האם אבא, אימא, סבא…‬
‫אחיי ואחיותיי הצעירים…‬
‫הגיעו לשם, למעלה?‬
‫כנראה שלא יקראו לי לשם, אחרי הכול.‬
‫מובן שלא.‬
‫אבל…‬
‫הלב שלי פועם בחוזקה.‬
‫אני לא מאמינה…‬
‫שקיימים אנשים כה אכזריים.‬
‫אני לא מאמינה…‬
‫שיש אנשים שלא פוחדים מהעונש שלך.‬
‫כמו כשגנבתי את הטבעת הזאת…‬
‫כרגע, הלב שלי…‬
‫פועם בחוזקה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬