Moren min vil snart dø.
Hun ville tilbake til sitt fødested.
Jeg har tatt henne med hjem.
NOVEMBER 1013 E.KR.
Vår hovedstyrke knuste opposisjonen i Wessex.
Det er bare et tidsspørsmål før vi har kontroll over det området.
Hvis vi unngår store problemer, har vi avgjort det før vinteren.
Hva skjedde etter London?
Knut.
Hvor er han nå?
Ja…
Etter at beleiringshæren, under kongssønnen Knut,
ble desimert av Torkjells soldater, har kongssønnens tilholdssted vært ukjent.
Vi har mottatt nyheter om et slag i Marlborough.
Han kan ha deltatt med soldater der.
Men vi vet dessverre ikke hvor han er akkurat nå.
Han er min dyrebare sønn.
Gi meg beskjed så snart du hører noe om ham.
Forstått!
-Hva i helvete er dette? -Vi er omringet!
Er det sant?
Jeg sa jo at dette ville skje.
Pokker.
Ro dere ned, jævler!
Hør på meg. Ikke skyt dem. Ikke rør dem.
Brycheiniogs budbringer!
Denne velkomsten er vel noe brysk?
Snakker du språket vårt, din barbar?
Jeg hørte danskene bare var villdyr som ikke forsto språk.
Trekk tilbake mennene!
Det hjelper ikke waliserne om de blir uvenner med danskene, Asser.
Gratianus!
Jeg respekterer din bekymring for framtiden til alle rikene i Wales.
Men vår måte å tenke på er noe ulik din.
Hva slags avtale har du med den danske kongssønnen?
De er bare barbarer! De vil ikke forstå!
Hva er det den jævelen klager om?
Skal vi slåss eller ikke? Bestem dere.
Nei, dette vil ikke bli en kamp.
-Forstår du ham, Bjørn? -Ikke i det hele tatt, men…
Den første pilen kunne drept noen, om de da ville slåss.
De prøver å skaffe seg bedre fordeler ved å skremme oss.
Er det det som skjer?
Vi har fulgt nøye med på krigen deres mot England.
I løpet av ti år har dere gått med på våpenhvile tre ganger,
men brutt hver og en av dem.
Vi vil ikke begå samme dårskap som England!
Vi vil fange kongssønnen og bruke ham som skjold.
Selv en demon vil fremdeles ha følelser for sitt avkom.
Beklager, Askeladd.
Nei, dette er bare skuespill. De vil bare se hvordan vi reagerer.
Selv geiter bør iføre seg ulveskinn for å beite nå for tiden.
Jeg forstår dem.
Vil du dele planen din med dem?
Det kan være greit,
men om det er underholdning de er ute etter, får vi leke med dem litt til.
Menn, se nøye etter!
Denne herren er Svein Tjugeskjeggs og kongen av Danmarks sønn,
Knut!
Kongssønnen har noe han vil si.
Hør godt etter på hva han har å si.
Nå, kongssønn, får du si noe med en brennende iver.
Si hva som helst, som: "Vi vil koke dere før vi spiser dere!"
Få de uhøflige jævlene til å føle seg utilpass.
Om ordene kommer fra deg, vil ballene krympe seg, og de vil slippe oss fram.
Kongssønn!
Kongssønnen liker ikke å snakke foran andre.
-Jeg er her… -Nei, Ragnar.
Hva?
Uansett hvor ung han er, så har han plikter, som sønn av danskekongen.
Alle mennene som er her i dag, handler for hans skyld.
Han er en forsiktig person. Han unngår å blande seg i unødige krangler.
Det er det jeg sier!
Jeg ber ham blidgjøre dem så vi slipper å ta del i denne krangelen.
Om han er taus som en østers, tror du da han kan ta Svein Tjugeskjeggs plass?
Stille!
Hva vet vel du om kongssønnen?
Kongsgården er som et revehi, hvor foreldre og barn konstant krangler.
Vet du hvor vanskelig det var for en sykelig kongssønn å overleve det?
Han undertrykte hjertet og pusten
for å unngå å tiltrekke seg oppmerksomhet for å overleve.
Likevel kommer menn som du, den ene etter den andre,
krabbende for å bruke kongssønnen!
Kjenn din plass.
Du må bare prøve å kontrollere ham,
men jeg lar aldri en som deg få plage ham!
Hva skjer?
Hva krangler dere om?
Hva sa kongssønnen Knut?
Gratianus.
Jeg skal fortelle dem om planen.
Greit. Jeg blir med deg.
Menn, vent der.
Jeg skal snakke med lederen.
-Greit. -Bra.
Ragnar.
Du har helt rett.
Jeg har gått for langt når det gjelder kongssønnens velbefinnende.
Jeg håper kongssønnen vil tilgi meg.
Ynkelig! Er du virkelig på min alder?
-Sa du at mannen heter Ragnar? -Ja.
Vet han ikke at alle fugleunger forlater reiret en dag?
Han gjør det bare vanskeligere for fugleungen.
Det kan bli vanskelig å få planen til å virke.
Først må fugleungen forlate reiret.
Ja, jeg vet det.
Trekk tilbake. Jeg trenger ikke hjelp.
Men…
Må jeg si det to ganger?
Om jeg ikke engang kan snakke uten beskyttelse, ville jeg vanært kongen.
Ja.
Gå lenger!
Fem ganger så langt!
Gi beskjed til de andre.
Vel…
Du sa du var Askeladd?
Jeg forstår omstendighetene dine, men dette er problematisk for meg.
Jeg trodde vi hadde en avtale.
Om du plutselig skriver brev og ber om provisjon og fritt leide,
så kan vi ikke gi deg begge deler.
Vi er kanskje et lite land, men kongen må forsvare sitt rykte.
Jeg må overveie mulighetene, se hva vi kan oppnå,
og bekrefte en liknende avtale.
Min konge ønsker ikke at undersåttene skal se at han er redd for 100 dansker.
Helt klart.
Det ser ikke bra ut om dere godtar alle våre krav.
Jeg ber om unnskyldning for våre manglende hensyn.
Det var jeg som skrev til ditt land.
Jeg nevnte detaljene rundt en belønning,
som vil bli holdt tilbake av sikkerhetsmessige grunner.
Ja, jeg leste det.
Får jeg spørre nå om hva som må holdes hemmelig?
Før det…
Avhengig av hva belønningen er,
er det mulig at du vil ta del i krigen, Asser?
Ikke gjør narr av meg.
Jeg vet godt at vårt lille land ikke ville klare seg mot en sint danskekonge.
Beklager, men jeg måtte spørre.
Han er en mystisk fyr.
-Hvem da? -Du vet… Askeladd.
Jeg visste ikke at han kunne walisisk.
Du står nær ham, men selv ikke du vet alt.
Ikke vær latterlig. Jeg vet ingenting om ham.
Alt jeg vet er at han er fra Danmark.
Han holder avstand.
Han har aldri snakket om seg selv de ti årene vi har vært sammen.
Hva er det du sitter og surmuler om?
-Hold kjeft. Vil du slåss? -Ingen grunn til å bli opprørt.
Det går bra. Han er en god leder.
Og han er heldig. Så lenger vi tjener penger,
vil jeg følge ham uansett hva bakgrunnen hans er.
Det er vanskelig å tro.
Men selv om det var en løgn…
Han er sønn av Lydia, en direkte ætling.
Våre store romersk-keltiske lederes blod er også en del av Askeladd.
Du er altså ikke dansk?
Jeg er både walisisk og dansk.
Min far, Olaf, plyndret en gang Wales' kyst,
og fant seg en elskerinne, Lydia.
Jeg er et resultat av det.
Jeg hørte at krigsheltene fra gamle Britannia hadde dødd ut.
Sier du
at du er etterkommer av Artorius?
Artorius.
Mellom det femte og det sjette århundret
ledet han hærene i Britannia, de innfødte kelternes nasjon.
I året 516 e.Kr. kjempet han mot sakserne, som ble til engelskmennene,
og knuste angriperne ved slaget ved Mons Badonicus
og ga Britannia fred.
Han ble grunnlaget
for legenden om kong Arthur, som har blitt fortalt gjennom generasjonene.
Har du noen bevis for at det du forteller meg er sant?
Meg.
Da han var 14,
møtte jeg ham og lady Lydia for første gang da de kom til Wales.
Hun var en uheldig kvinne.
Hun var lenge innelåst på min fars rom.
Da hun ble syk, ble hun flyttet til stallen.
Så hjerteskjærende…
Alt tatt i betraktning… Tanken på at den siste etterkommeren
er delvis dansk…
Det er akkurat det, Asser.
Takket være min blandede bakgrunn,
passer jeg inn blant danskene.
Det betyr at Wales har en spion i Danmarks hær.
Om jeg kan gjøre den bortskjemte kongssønnen til konge av Danmark,
vil jeg også få økt politisk status.
Så får jeg dem til å skrive under på en ikke-aggresjonspakt med Wales.
Jeg vil ikke la dem
sette fot i dette landet.
Unnskyld, men det er et modig trekk.
Du snakker med store ord.
Asser ler.
For en modig mann.
Jeg har ett problem.
Kan du, etter å ha blitt født og oppvokst blant danskene,
si at lord Artorius' blod oppveier ditt danske blod?
Det må du bare ta mitt ord for.
Til tross for familien min…
…så hater jeg danskene.
Det er sverd her.
Sørg for at du gir det tilbake.
Nei.
Jeg gir ikke fra meg våpenet mitt.
Mens vi reiser gjennom dette landet, må vi late som om vi er deres fanger.
Når vi er ute av landet, vil dere få tilbake våpnene.
På den måten kan de opprettholde sin ære.
Det er merkelig.
Hvorfor er mennene dine så ivrige etter å utføre ordrene dine?
Det er ganske utrolig.
Det viser bare hvor mye mennene mine stoler på meg.
Hei, Thorfinn. Du også.
Glem det, din idiot.
Stoler på deg, sa du?
Denne er annerledes. Jævla drittunge.
Ikke misforstå, kjeglehode.
Jeg er ikke en av hans menn. Jeg er fienden hans.
Fiende?
Jeg skjønner. Dere kan beholde våpnene.
De kan vel overse to personer.
Greit!
Fortsett å marsjere!
Danskene, sier du?
Det ser ut til at Asser fanget dem!
-Så nifst. -Jeg hører de spiser mennesker.
-Ansiktene… -Har de horn?
Jeg forventet ikke mindre av Asser!
-Jeg kaster en stein! -Ikke gjør det!
-De gjør meg forbanna. -Er vi bare villdyr for dem?
Ikke stirr på oss, jævler!
Da spiser vi dere!
Ikke stirr på meg, prinsesse.
Bruk munnen til å si hva du vil.
Har du ingen tunge?
Jeg…
Det er ikke det at jeg ikke kan snakke fordi jeg er feig.
Jeg er bare forsiktig.
Det må jeg være.
Jeg er kongssønnen.
Jeg er ikke som deg.
Ordene jeg sier har politisk innflytelse.
Enda mer nå som vi er i et annet land.
Uten min fars tillatelse,
får jeg ikke gjøre avtaler eller komme med kunngjøringer.
Selvfølgelig kan jeg ikke det!
Jeg er bare forsiktig.
Det er en ganske god unnskyldning.
Du virker smart nok, prinsesse.
Din uforskammede guttunge!
Dette er første gang!
Ingen har før inntatt en slik holdning til meg!
Da er dette bra for deg.
Ta tilbake det du sa! Det er ingen unnskyldning!
Hva vet du om de kongelige problemene?
Slutt å sutre og sett deg.
Jeg sutrer ikke!
Jeg understreker bare at ordene mine er korrekte!
Jeg skjønner.
Dessuten, hva slags holdning er det?
Kongssønnen snakker til en annen enn meg.
Snø…
Askeladd! Kan vi bevege oss raskere?
Vi kommer til å bli dekket av snø snart.
I alle dager… Han holder aldri kjeft.
Vi krysser den nordligste delen av Mercia, og derfra drar vi til Gainsborough.
-Vi er framme om en ukes tid. -Skal vi gå gjennom fiendens land?
Om vi blir sittende fast i snøen på fjellet, kommer vi ingen vei.
Hva? Du trenger ikke bekymre deg.
Vi er langt fra fiendens leir.
Men hva gjør vi med proviant?
Jeg tror ikke lensherrene her vil hjelpe danskene.
Det går bra. Jeg har allerede vurdert det.
Menn, vi skifter retning. Ikke heng etter!
-Hva? -Mener han det?
-Skal vi plutselig endre kurs? -Hva?
Ikke bekymre dere. Askeladdens avgjørelse er ikke feil.
Tekst: Tina Shortland