Ce frig e!
Avem ceva de băut?
Măi să fie! Chiar a venit toamna.
În anotimpul ăsta, tot ce mănânci e delicios.
Mai ales peștele.
Cod, păstrăv, hering…
Dacă pui la îngrășat porcii și oile, sunt tot un deliciu.
Să știi că așa e!
Cârnați sărați și o bere, ca să alunece mai bine pe gâtlej!
Dă-mi și mie!
La început nu-ți plăcea.
Acum te-ai obișnuit cu berea englezească.
Mie îmi place să mănânc brânză la bere.
În Cheddar făceau brânză bună.
Eu prefer femeile.
Aici sunt femei stilate, pe gustul meu.
NU RÂVNI LA NEVASTA ALTUIA
- Exact! - Ș modeste, nu-i așa?
Poate fiindcă sunt creștine.
Cred că e plăcut să fii creștin.
Religia asta prinde avânt. Poate mă convertesc.
Nu, mersi.
Creștinismul e plin de reguli enervante despre ce ai voie și ce nu.
Și ați văzut idolul din lemn la care se rugau în Londra?
Nu vi s-a părut nevolnic?
O să arzi în iad!
Da!
Era așa de sfrijit!
Ciocanul lui Thor l-ar face arșice!
Am auzit că a fost vrăjitor.
Mergea pe apă, înmulțea pâinea…
Ce vrăji de doi bani!
Odin și Thor sunt mult mai falnici.
Ușurel! Nu vă pripiți cu concluziile!
Mai bine îi cerem părerea unuia dintre creștinii de aici.
Alo!
Prințule!
Dintre Iisus și zeii din Asgard,
cine ți se pare mai măreț?
Ce?
Care e problema, puștiule?
Ești prea timid ca să vorbești în public?
Nu face pe deșteptul, Thorkell!
Ticălos fără Dumnezeu!
Nu înțelegi ce faci?
Să-ți fie rușine pentru neobrăzarea ta față de Alteța Sa Prințul Canute!
Nu-mi face plăcere să iau ostatici, nu e genul meu.
Dar regele Sweyn m-a ignorat.
Mi-am zis că, dacă îl capturez pe prinț, poate îmi acordă atenție.
Ar trebui să îmi înțelegi tristețea.
Comandante, vorbești ca o fecioară amorezată.
Da, exact așa vorbesc!
M-am amorezat de regele Sweyn!
Ce fecioară mătăhăloasă!
Regele Mării Nordului!
Îndrăgostit lulea!
Ce șleahtă de țicniți!
Numai război aveți în cap!
O să muriți cu toții!
Cum credeți că dați piept cu 16.000 de soldați danezi, doar cu 500 de oameni?
Ba n-o să murim.
Totul e în regulă.
Ai uitat, după atâția ani de creștinism,
de onoarea războinicilor scandinavi?
Walhalla, adică?
Exact.
Walkiriile sunt mereu în căutarea sufletelor celor bravi,
eroii vrednici de a fi numiți războinici ai zeilor, einherjar.
Cei care mor luptând ca niște adevărați războinici
vor trăi veșnic în paradisul care este Walhalla.
Să lupți și să mori luptând,
asta e tot ce contează.
Cu cât e mai puternic rivalul, cu atât mai bine.
- Te conduci după idei depășite. - Zău?
Bărbatul care nu vede altceva decât război e jalnic.
Ești ca un copil, Thorkell.
Nu știi nimic.
Nu știi nimic despre curtea regală, despre regele Sweyn
sau despre domnul meu, Prințul Canute.
Poftim?
Nu înțeleg.
Cum adică?
Îl văd!
Domnul Dumnezeu!
Tu ești, Doamne, nu-i așa?
Ce? I s-a terminat rachiul?
- Sunt aici! - Părinte!
Stai jos!
- Dați-i repede o tărie! - Dezleagă-mă de aceste deșertăciuni!
Binecuvântează-mă cu iubirea Ta!
Ce caraghios e când face asta!
Vai de capul meu! E greu să fii creștin, nu?
Auzi, părinte?
Ce zici?
Iisus sau zeii noștri? Cine e mai tare?
Cine a creat alcoolul.
Așa e, pe legea mea!
Alcoolul e mântuitorul nostru!
Bravo, popă creștin!
Ce e? De ce n-am oprit deodată?
Comandante?
Da.
Să vedem.
Aș zice că sunt cam…
acolo!
Acolo erau, știam eu!
Ambuscadă! Pe dealul din dreapta!
La naiba!
Thorkell!
Ești înconjurat!
2.000 de oșteni ai lui lui Ragnar, sub comanda Prințului Canute!
Oștenii mei?
Două mii?
Dacă spun câți sunt, înseamnă că e o capcană.
- Hei! - Da. Am înțeles.
Vom fi milostivi pentru ultima dată cu voi, trădătorilor!
Eliberați-i imediat pe Alteța Sa și pe Ragnar
și vă vom cruța de data asta!
Gândiți-vă bine la situația în care vă aflați!
Nu aveți dreptul…
să alegeți…
Alteță!
Ragnar!
Foarte bine!
Sunt mult mai ascultători decât credeam.
Oșteni ai lui Ragnar!
Bravo!
Desigur, o să vi-l dăm pe Prințul Canute.
Nu mai aveți de ce să vă abțineți acum.
Atacați-mă, să văd de ce sunteți în stare!
Ce?
La naiba…
Nu!
Înfrânați-vă!
Retragerea!
După legile războiului, nu avem de ce să ne retragem.
Nu vor fugi și nu au de gând să se lase capturați.
Dacă ne retragem acum, nu suntem decât niște lași cu toții!
Ba avem de ce să ne retragem.
Trebuie să-l punem pe Prințul Canute pe primul plan!
Victoria noastră e salvarea prințului!
Care e problema, băieți?
Sunteți 2.000, doar nu vă e frică?
Sau alta e problema?
Voiați să vă folosiți de ostatic
ca să scăpați de luptă?
Cum cutezi să ne iei în râs?
Încetați!
V-am dat un ordin!
Nu vă lăsați ațâțați de idioții ăștia însetați de sânge!
Iertare!
Nu cumva
aveam perfectă dreptate?
Să vă văd!
O să vă trimitem în Walhalla pe toți!
Da!
Dacă asta aveți de gând, vă rog!
S-au pus în mișcare. Au început.
Da. Oricine poate auzi atâta lucru.
Vântul ne avantajează.
Bun, afurisiților!
Puneți planul în aplicare!
- Da! - Da!
Neghiobilor!
Apărați-l pe prinț!
Lepădăturilor!
Dacă o ținem așa, o să fie iar ca în Londra.
Retragerea!
Încă mai e vreme!
Unde-s ăia 2.000?
Sunt doar vreo 400 cu totul.
Terminăm treaba în mai puțin de jumătate de oră.
Ce e, comandante?
Nu simți mirosul?
E altul decât mirosul de sânge.
Da, așa e.
Ce? Eu nu simt nimic.
Nu pute a măruntaie?
Nu. E un miros anume. Vântul aduce un miros de cărbune ars.
Cărbune ars?
Bun, încă unul!
Nu stați pe tânjală!
Bine! Asta e!
Dați-i foc!
Nu-i a bună.
Comandante! Unde ești?
Aici sunt.
Am dat de necaz!
Suntem înconjurați de flăcări!
Nu ne vedem dușmanul de fum.
Nu putem lupta aici.
Vântul ne poate ajuta să plecăm.
Nu ajungem în Walhalla dacă murim într-un pârjol întâmplător.
Întâmplător?
Focul ăsta l-a aprins cineva.
Ce?
Nu ei au făcut asta.
Nu și-ar fi dat foc ca să-l salveze pe prinț.
Prin urmare…
Da.
Există o a treia tabără.
Arde bine.
N-a mai plouat de câteva zile.
Crunt!
Sunt multe feluri în care poți muri, dar sper să nu mor așa.
De acord cu tine.
E o moarte dureroasă și anostă.
Deși, dacă ar muri Thorkell așa, ne-ar fi de mare ajutor.
O dihanie ca el nu moare din atâta lucru.
Trebuie doar să-l derutăm.
Thorfinn!
Bun. Îmbibați-l cu apă!
L-ai văzut pe prinț de la distanță, nu? Are mantie roșie și un coif înaripat.
Să nu dai greș!
Bine. Du-te!
Askeladd!
Ce e?
Cred că era bine să ne fi aliat cu cei 400 ai lui Ragnar.
Cu noi 100, am fi fost 500, cât oastea lui Thorkell.
Nu prin egalitate învingem.
Chiar dacă am învinge,
oastea lui Ragnar și-ar asuma victoria.
Prefer totul sau nimic.
Iar dacă Prințul Canute moare în incendiu,
ne prefacem că nu știam nimic.
N-o să poată nimeni dovedi că noi am pus focul.
Spui asta,
dar de fapt ești sigur că Thorfinn îl va răpi pe prinț, nu?
Orice ai spune, ai încredere în pușlamaua aia.
Doar știu să mă folosesc de neghiobi care nu înțeleg când să se teamă.
Ce-i asta?
Nu cred că e mâna lui Thorkell,
dar trebuie să plecăm de aici.
Alteță! Repede!
Ragnar!
Neghiobule!
Mânuiești sulița fără să vezi pe cine ataci?
Iertare!
Eram înfricoșat…
Ce te făceai dacă îl străpungeai pe prinț cu sulița?
Idiotule!
Alteță!
Ragnar!
Unde sunteți?
Ai văzut?
Oamenii cu judecată verifică mai întâi.
Iertare!
Aici! Alteța Sa e aici!
Suntem de partea voastră!
Vă rog, nu atacați…
L-am găsit pe Canute!
Trofeul e al nostru.
L-am găsit pe prinț!
Aici!
La naiba! Oamenii lui Thorkell.
M-am lăsat păcălit.
Nu-l ucideți pe prinț!
Știu. Să fim blânzi, nu?
Vino încoace, prințișorule!
O să avem mare grijă de tine.
A fost cât pe-aci!
Un cal?
Cine e prichindelul ăsta?
Ce-i cu căutătura aia?
Vă mănâncă palmele, nu?
Putem să-l omorâm?
Probabil. Nu pare important.
Bine, am stabilit.
Mori, trepădușule!
S-a evaporat?
Ești Prințul Canute, nu?
O să te salvez.
Așteaptă aici!
De necrezut!
A venit să-l salveze pe prinț?
Dar…
De ce?
De ce nu are Alteța Sa de ales niciodată?
Thorfinn! Ascultă!
Tu ești Thorfinn, nu?
Să fiu al naibii! Tu ești! Thorfinn!
Știam eu că ne vom întâlni din nou.
Thorkell.
Comandante!
Așadar, cu el aveați de-a face?
Îți dă bătăi de cap, nu?
Fiindcă Thorfinn ăsta e un războinic. M-a pricopsit cu pacostea asta.
Priviți!
Dacă îl subestimați, o să vă dea de furcă.
Dar stai, Thorfinn…
Vreau să-ți pun două întrebări.
Unu: voi ați pornit focul ăsta, nu?
Și doi:
ai zis că ești fiul lui Thors, nu?
Numele tatălui tău e Thors.
Numele mamei tale e…
Helga.
Mă înșel?
De unde știi?
Așa, carevasăzică!
Ești fiul Trolului din Jomsborg!
Acum pricep de ce ești așa de puternic.
Trolul din Jomsborg?
Fiul marelui Thors?
Nu-i seamănă.
Îl cunoști pe tata?
Firește că da!
E singurul om din lume care îmi întrece puterea.
Un războinic adevărat.
Nu!
Aoleu! Ce frige!
Nu e momentul să ne lăsăm purtați de amintiri, Thorfinn.
Ți-l las pe prinț deocamdată.
Reluăm altă dată!
Oricum avem același drum, spre tabăra regelui Sweyn!
Dacă reușești să scapi de noi, ai câștigat!
Să nu mă dezamăgești,
Thorfinn, fiu al lui Thors!
Măi să fie! Unde e căpetenia Thorkell?
Comandante!
Alteță! Ragnar!
- Ce? - Ce?
Ești din oastea dușmană!
Ticălosule! Ești omul lui Thorkell, nu?
Thorfinn cam întârzie.
Se pare că de data asta te-ai bizuit prea mult pe el.
Asta e. Ce-am avut și ce-am pierdut.
Mai vin și alții.
Luați leșurile repede!
Nu trageți!
Eu sunt.
L-am adus pe prinț.
Askeladd.
Din cauza strategiei tale nesăbuite,
oastea mea s-a risipit.
Vei fi pedepsit aspru!
Probabil că i-a nimicit Thorkell, de fapt.
Liniște!
Dar, fiindcă nu mai putem schimba nimic,
va trebui să ți-o încredințăm pe Alteța Sa.
Apără-l pe prinț și du-l înapoi în tabăra sa!
Eu, Askeladd, fiul lui Olaf,
accept umil această sarcină.
Alteță,
ca protector al Alteței Sale, dă-mi voie să-ți privesc chipul.
Alteță…
Mărite prinț?
Sigur nu e de fapt prințesă?
Subtitrarea: Liana Oprea