LOKAKUU 1013 JKR. LONTOO
Näyttää sillalta.
Vai olisiko se linnoitus?
Tyypillistä Lontoota.
Kaupunki on kestänyt jatkuvat hyökkäykset. Historian voi tuntea.
Lakkaa laskemasta leikkiä, Askeladd.
Kaupunki on kova haaste. Tulin, koska puhuit helposta voitosta.
Oho, pahoittelut.
En uskonut, että vastassa olisi Thorkell.
Thorkell Pitkä?
Petturi loikkasi Lontoon puolelle rahasta.
Olemme rahan suhteen samanlaisia.
Liityin Tanskan armeijaan uskoessani Sven Haaraparran voittoon.
Muut klaanit toimivat samoin.
Kaikki haluavat mainetta ja osuutensa saaliista.
Eipä siitä paljoa jää, kun on näin monta ottajaa.
En sodi rahan vuoksi. Tykkään tappaa.
Sinuun voi aina luottaa, Bjorn.
No, herrat haluavat Lontoon kaltaisen rikkaan kaupungin.
Thames-joen haltija voi avata kauppareitin sisämaan Wessexiin.
Taistelukenttä on siis katseiden alla.
Niin. Täällä, jos jossain, karsitaan jyvät akanoista.
Hemmettiläinen.
Oliko sinulla joku strategiakin?
Ei niinkään strategia…
Thorfinn!
Aika kääriä hihat.
Tuo minulle Thorkellin pää.
Kunhan palkkiosta sovitaan.
Totta kai.
Se tavallinenko? Sinä se et koskaan muutu.
Satsaat kaiken, vaikket voi voittaa. Siinä olet tullut ihan isääsi.
Älä unohda, Askeladd.
Ainoa tahtoni on murskata sinut kahden soturin taistelussa.
Seuraava kaksintaistelu on viimeisesi.
Revin sydämen rinnastasi ja uhraan sen isäni hengelle.
Sitten ei kuin hommiin.
Vain käskynsä täyttäneet saavat tahtonsa mukaan.
Sellaista soturin elämä on.
Pääni ei irtoa halvalla.
Eikä kaksintaisteluita tule loputtomiin.
Tuo minulle Thorkellin pää.
Huhuu!
Askeladd!
Niin?
Laiva lähestyy siltaa.
Se on jomsviikinkien "Meripeura".
Tuohan on rykmentin lähetti.
Flokiko se oli?
Hän tarjoaa kaksi kertaa enemmän kuin englantilaiset.
Yrittää kai käännyttää Thorkellin.
Thorkell seuraa rahoja. Ei pitäisi olla vaikeaa.
Saas nähdä, miten käy.
Sieltä tullaan! Vain yksi alus!
Tänne! Pian!
Kuolkaa, paskiaiset!
Tappakaa heidät! -Ampukaa!
Älkää ampuko! Olen sanansaattaja. Meillä on asiaa Thorkellille.
Täältä tulee! -Kuolkaa!
Emme tulleet sotimaan! Missä Thorkell on?
Ole hiljaa ja kuole!
Hei.
Riittää jo.
Käskystä.
Hyökkäys seis!
Terve, Floki! Edellisestä onkin aikaa.
Hienoa, että olet voimissasi.
Lakkaa imartelemasta.
Välitämme viestin komentajaltamme Sven Haaraparralta.
Hänen majesteettinsa kuningas sanoi:
"Englannin kuningas pakeni frankkien maahan.
On hyödytöntä jatkaa vastarintaa.
Antaudu,
niin Thor-jumalan nimeen,
sinä ja alaisesi saatte pitää henkenne ja omaisuutenne."
Palaa armeijan leipiin, Thorkell!
Se on hänen majesteettinsa toive.
Onko Sven Haaraparta täällä?
Vanha ukko se jaksaa ahkeroida.
Thorkell!
Miksi tähtäät nuolesi yhä kohti ystäviäsi?
Emmekö ole taistelleet rinnakkain kerta kerran jälkeen?
Älä jää uppoavaan laivaan.
Vanhempi veljesi Sigvaldikin on sinusta huolissaan.
Vai uppoavaan laivaan?
Ymmärrän.
Taistelinhan Englantia vastaan aina viime vuoteen asti.
Täkäläiset ovat heikkoja.
Hyödyttömiä kaupunkilaisia. -Mitä?
Puhuuko hän norjaa? -Ilmeisesti.
Ainoa, josta on Tanskan armeijalle vastusta,
lienee prinssi Edmund.
Tämä maa on mennyttä.
Siinä tapauksessa…
Niin. Sitä suuremmalla syyllä -
mittelöstämme tulee jännittävä!
Neuvonpito on päättynyt.
Takaisin hommiin!
Odota!
Thorkell!
Jos liityt joukkoihimme nyt, saat kaksinkertaisen korvauksen!
Aloitetaan, Floki!
Paetkaa! Kaartakaa täyttä vauhtia vasemmalle.
Mahtava kölinkellistys!
Oho, ohi meni!
Täyttä vauhtia takaisin!
Olkaa hyvä, miehet.
Selvä.
Perääntykää!
Hei, Floki!
Kysy kuningas Sveniltä,
joko kyllästyttää jatkuva voittokulku!
Hän ei ollut taivuteltavissa.
Ymmärrän.
Onpa harmillista.
Mitä siis teemme?
Hyökätkää välittömästi.
Hei! Helkkari.
Kas niin!
Pahus! He ovat jo sillalla.
Senkin paskiainen!
Äkkiä!
Saakeli!
Koko ajan menee ohi.
Tuokaa lisää kiviä!
Siirtykäähän edestä.
Uskomatonta.
Ampu tulee!
Näittekö? Se oli mahtava -
tukintorppaus!
Tuosta noin vain. -Vaikuttavaa.
Seuraava! Nopeasti.
Käskystä.
Mikä tuli, Svenin armeija?
Pistäkää parastanne!
Kovalla työllä voitte onnistuakin.
Mutta tällä menolla -
vie sata vuotta ennen kuin Lontoon silta…
Tästähän tuli mielenkiintoista.
Thorfinn, kuuletko minua?
Näetkö jättiläisen tukki olallaan?
Se on Thorkell!
Ei kannata! Pysäyttäkää!
Lähempänä meidät tapetaan!
Kääntäkää vasemmalle! Malttakaa vielä hetki.
Nyt on hyvä!
Hyppää!
Älkää koskeko häneen!
Tuo hullu hurjapää -
kuuluu minulle!
Tästä saat!
Lurjus.
Näin!
Olet taitava,
nuori mies.
Älkää koskeko poikaan.
Vastaan hänen yllätyshyökkäykseensä.
Yksi yhtä vastaan.
Hakkaa päälle, pikkuinen!
Yksi yhtä vastaan paljain nyrkein. Hän pitää minua pilkkanaan.
Tekikö hän sen tahallaan?
Hyvä veto, pikkumies.
Ilmankos hän on itsevarma.
Kuolen, jos saan jättiläisen nyrkistä.
Pidän sinusta.
Sait vanhan ukon innostumaan!
Mitä?
Hups!
Läheltä liippasi.
En yllä häneen.
Heikot kohdat ovat liian ylhäällä.
Kainalo, kaula…
Nyt keksin.
Iskee matalalta.
Sitten -
potkaisen!
Juoksen lähelle.
Mitä ihmettä?
Tekipä kipeää!
Mutta nyt olet kiikissä.
Hän onnistui. -Siinä se tuli, päällikkö!
Tapa hänet!
Eipäs hötkyillä!
Täältä pesee!
Hyvänen aika.
Pahalta näyttää. Thorfinnista tehdään hakkelusta.
Olihan tehtävä aika mahdoton.
Askeladd, tuo on merkki.
Sitten lienee aika perääntyä.
Perääntykää!
Kaikki pataljoonat takaisin!
Eikä.
Taistelu jäi väliin, kun leikin pikkuisen kanssa.
Sinut taidettiin hylätä, raukkaparka.
Vaikka yritit kaikkesi.
Joko poika kuoli?
Huhuu!
Taistelutahtosi on vankkumaton. Pikkusotilaaksi teit vaikutuksen.
Soturi, mikä on nimesi?
Thorfinn.
Thorsin poika Thorfinn.
Thorsinko?
Tarkoitatko Thorsilla…
Helkkari, sinne meni.
Mitä nyt, päällikkö? Ammutaanko?
Ei sentään. Menköön tältä päivältä.
Hei! Soturi Thorfinn!
Oli kivaa!
Otetaan pian uusiksi!
Ensi kerralla vedetään loppuun asti!
Lupaan sen!
Sattuu. -Tappakaa minut.
Haluaako joku päästä päiviltään?
Armomurhia tarjolla.
Hänestä ei ole iloa.
Miekka lävisti vatsan. Kuolema on varma.
Hei! Sipulikeittoa tänne!
Torgrim! Tulepa hoitelemaan.
Ymmärrän.
Lontoo ei horju.
Ei se nyt niinkään ole.
Tarvitsemme vain lisää aikaa.
Kuinka paljon, Floki?
Riippuu siitä, millaiset varastot kaupungilla on.
Voi mennä vuosi…
Ei. Jos kaikki menee hyvin, puoli vuotta.
On jo syksy.
Emme voi viivytellä yhden kaupungin vuoksi.
Lopputulos ratkaisee.
Englannin kaappaaminen on kuitenkin tärkein prioriteettimme.
Aivan.
Siirrä pääarmeija länteen.
Neljätuhatta sotilasta jää piirittämään Lontoota.
Kuten tahdotte.
Neljäntuhannen miehen armeija.
Mietitäänpäs…
Jääköön se Knuutille.
Saapahan esitellä kykyjään.
Mitä?
Emme sopineet tästä.
Hänen korkeutensa piti olla mukana vain näön vuoksi.
Ragnar, muista paikkasi. Tämä on majesteetin tahto.
Kokonainen armeijakaan ei pärjää Thorkellille.
Viidesosa-armeijalla ei ole mitään mahdollisuuksia.
Muutenhan se olisi liian helppoa.
Mutta sotaympäristö vain pahentaa hänen ahdistustaan.
Sinullakin on vastuusi, Ragnar.
Johtuisiko kristittyjen opetuksista,
mutta hän on kumman heikko aikuiseksi mieheksi.
Olet hemmotellut hänet pilalle.
Pyydän anteeksi.
Anna piiritysarmeija Knuutin vastuulle.
Hänen holhoojanaan olet toinen komentoketjussa.
Majesteetti.
Olkapää meni sijoiltaan.
Oikea nilkka nyrjähti.
Ja kylkiluita meni poikki.
Hitto. Kirottu kummajainen!
Näkyykö ketään?
No,
useimmat heistä vetäytyvät.
Toisin sanoen…
Voitimmeko me?
Voitimmeko?
Pakenivatko he häntä koipien välissä? -Sittenhän me voitimme.
Mitä ihmettä?
Mitä tämä on?
Teimme sen! Voitto on meidän!
Täh?
Hetkinen!
Hei!
Älkää nyt luovuttako!
Seis. Odottakaa!
Hei!
Olette säälittäviä!
Luovutteko noin vain Lontoosta?
Tulkaa takaisin, pelkurit!
Taistelkaa!
Mikä riesa.
Se Thorkellin paskiainen.
Mitä sinulle kävi? Vieläkö elät?
Jestas, että tuli kovaa kyytiä.
Sinulle sattui huono vastustaja, Thorfinn.
Marssimme muuten Wessexiin. Entä sinä?
Jätämme sinut tänne, ellet pysty kävelemään.
Wessexin rahat odottavat! -Kädet syyhyävät sotimaan.
Sinullahan on vain yksi käsi. -En pelkää ketään.
Tapan kaikki.
Oli kivaa!
Otetaan pian uusiksi!
Hiton hirviöt.
Mikä helvetti sotimisessa on niin hienoa?
Tekstitys: Katariina Uusitupa