1000-luvulla Tanskan armeijan ja viikinkien hyökkäys -
vain jatkoi voimistumistaan.
1012 JKR. ENGLANTI
Kunnes lokakuussa vuosien väkivaltaisuuksien jälkeen -
tultiin käännekohtaan.
KUNINGAS SVEN HAARAPARRAN TILA JELLINGIN LÄHISTÖLLÄ
Haluatteko siis vetäytyä Englannista?
Emme vetäydy. Annamme sotilaiden levätä.
Talvella marssiminen vain heikentää sotavoimiamme.
Lähetettyjen sotilaidenkin pitää kerätä voimiaan.
Selvä. Kuten tahdotte.
Kesällä.
Silloin aloitamme suuren hyökkäyksen.
Minäkin johdan armeijani taisteluun.
Nytkö sitten huilataan?
TANSKAN ARMEIJAN TUKIKOHTA
Pääsisipä kotiin.
Merirosvojakaan ei enää tarvita.
Luulin, että käärisimme hyvät voitot.
Rykmenttikään ei liiku mihinkään.
Niin siinä käy, kun on palkkasoturi.
Mitäköhän Askeladd meinaa?
Askeladd.
Eikö talvesta tule tätä menoa yksinäinen?
Kolusimme jo kaikki kelvolliset kylät.
Totta turiset.
Mitä meinasit tehdä?
Minkäs sille mahtaa.
Muutamme kuin linnut.
Kuljemme ravinnon perässä.
LOIRE-JOEN LÄHISTÖLLÄ RANSKAN KUNINGASKUNNASSA
Älkää viivytelkö!
Muurinmurtaja!
Varsijouset esiin!
Yksi, kaksi…
Ampukaa kahdessa ryhmässä.
Valmiina!
Ampukaa!
Ei kannata. Perääntykää!
Vai tuli frankeille kahinaa.
Linnoituksessa on muutama, ja 800 miestä hyökkää.
Älytöntä puskea edestä.
Tämä siis on klaanin tukikohta.
Mitä tuumaat?
Eikö haiskahdakin aarteelta?
Sitäkö suunnittelit?
Annanko käskyn, Askeladd?
Liitymme hyökkääjiin.
Putsaamme aarrekammion tyhjäksi.
Selvä pyy!
Mietinkin, mitä teemme hevonkuusessa.
Hienoa, Askeladd!
Päällikön arviointikykyyn voi luottaa!
Hyvitetään Englannin tappiot.
Hei, Thorfinn.
Sinun vuorosi.
Aika taistella.
Mene hyökkääjän päällikön puheille.
Välitä tämä viesti:
"Olet surkea taistelussa. Oikein silmiin sattuu.
Siksi armeijamme rientääkin apuun.
Tämä on ainutkertainen siunaus.
Johdamme teidät varmaan voittoon.
Jos linnoitus antautuu, viemme puolet saalista.
Hyökkäämme jälleen huomenaamulla."
Kun viesti on välitetty, jää seuraamaan tilannetta.
Mene, jos ymmärsit.
Mitä odotat?
Liikettä, Thorfinn.
Montako olen jo tappanut?
Toimin tiedustelijana ja suojasin selustan.
Olen urotekoni tehnyt.
Silti sinä…
Mitä?
Palkinnonko haluat?
Kun lyötte kättä päälle, saat kolme kultakolikkoa.
Vannon sen Tyrin nimeen.
Älä pelleile kanssani.
Kauanko aiot vältellä minua?
Hui kamala!
Kunhan kiusoittelin.
Mutta -
siinä tapauksessa haluan ainakin yhden kypäräpään.
Jääräpäinen kakara.
Kannattaako näin tärkeät neuvottelut uskoa hänelle?
Heikommat sotilaat ovat äkkipikaisia ja tapetaan usein ensinäkemältä.
Kuka tuollaista kulkuria kaipaisi?
Mitä haluat, poika?
Tämä paikka ei sovi lapsille.
Olen lähetti.
Puhuuko kukaan täällä norjaa?
Kuka kumma hän on?
Mitä kieltä tuo on?
Ei frankki ainakaan.
Lähetettiinkö linnoituksesta vakooja?
Otetaan hänet mukaan.
Olen lähetti.
Puhuuko kukaan teistä norjaa?
Antaisimmeko puolet saalista?
Palkkasoturit käyvät jo hävyttömiksi.
"Antaisimmeko puolet saaliista…"
Ei ainakaan itsevarmuutta puutu.
Normannin nulikka.
Normanni?
Onko hän Pohjolan miehiä, jotka hyökkäsivät Englantiin?
Nulikkakin sen tajuaa.
Pääportista hyökkäämällä syntyy vain ruumiita.
Puolustus järvellä on heikko.
Sinne keskitämme voimamme.
Logiikkanne ontuu.
Linnoitukseen johtavat joet ovat petollisia.
Vesiputouksista puhumattakaan.
Vastavirta vei aluksemme mukanaan.
Niin käy järveltä käsin hyökätessä.
"Niin käy järveltä käsin hyökätessä."
Kieltäydyttekö tarjouksestamme?
Siinä tapauksessa Askeladdin armeija tukee linnoitusta.
Tappakaa minut, jos haluatte.
Ellen anna merkkiä,
saatte vastaanne Pohjolan hirveimmät soturit.
Hyvä on. -Teidän ylhäisyytenne!
Mutta -
yritäkin petkuttaa, niin hakkaamme pääsi irti!
Jos olette vilpittömiä,
jaamme Jeesuksen Kristuksen nimeen leipämme kahtia.
"…leipämme kahtia."
Antakaa tikarini takaisin.
Se on muisto isästäni.
Tuo on Thorfinnin signaali.
Yksi korkea nuoli, kaksi matalaa.
Kiirehditään.
Ylitämme harjanteen ennen kuun nousua.
Olemme olleet vahdissa koko ajan.
Minäkin haluan taistella.
Kirottu kenraalin pullukka.
Tuolla.
Lohikäärme!
Se on vuorella!
Lohikäärme…
Vai kiipesi lohikäärme vuoren yli?
Kyllä.
Kerrotaan, että kaikki vartijat näkivät sen illalla.
Se on enne, ylhäisyys.
Sen minäkin haluaisin nähdä.
Nulikka!
Ovatko toverisi tulossa?
Aurinko on jo korkealla.
Aloita hyökkäys, pullukka.
Näet kyllä.
Pilkkasitko minua juuri?
Taidammekin irrottaa pääsi illan ratoksi.
Eteenpäin!
Valmiina!
Hyökätkää!
Eikä. Se alkoi jo.
Myöhästyimme, paskiaiset!
Antakaa kaikkenne!
Taistelutanner odottaa!
Puolustus pitää!
Hittolainen. Laittakaa tikkaat länsipuolelle!
Älkää laskeko menetyksiä!
Hei. Kuka on vastustajan päällikkö?
Näetkö tuon, jolla on sulkakypärä?
Hän se on.
Kypäräpää.
Seis! Senkin valehtelija!
Ampukaa!
Tappakaa nulikka!
Kuole, lurjus!
Poika pakeni ja linnoitus pitää!
Mikä tätä armeijaa vaivaa?
Joko teille tuli koti-ikävä?
Turha luulo!
Ensin valtaamme linnoituksen!
Täh?
Hiiop!
Soutakaa! Täyttä vauhtia eteenpäin.
Ensimmäinen portilla saa tuplavoitot. Kaikki likoon!
Jassoo!
Eivät he huijanneetkaan.
Kaikki eteenpäin! Valloittakaa linnoitus!
He kantoivat laivan harjanteen yli…
Älkää horjuko!
Te 80 miestä oikealla, satamaan!
Jousiampujat, tänne päin!
Pääsimme yllättämään!
Järvi on surkea suojamuuri, mutta myös täydellinen kulkureitti.
Hyvä! Suoraan eteenpäin!
Mitä? Olemme tuota pikaa mennyttä.
Oloviin osui. -Pulassa ollaan!
Askeladd!
Varsijousia?
Niillä saa vahinkoa aikaiseksi.
Tämä on tilaisuutemme.
Älkää päästäkö ketään maihin!
Lapsi?
Mitä nyt?
Keskeytyikö hyökkäys?
Ehkä nuolet loppuivat.
Valmiina nousemaan maihin, ruojat!
Tilaisuutemme on tullut!
Eikä!
Tappakaa! -Senkin pirulainen!
Älkää päästäkö karkuun!
Mennään! Hyökätkää linnoitukseen!
No niin, pistäkäähän hösseliksi!
Pitääköhän pääportti varmasti?
Kipin kapin hoitelemaan heidät.
Hiiop!
Uskomattomia nämä normannit.
Nerokas sotastrategiani mursi puolustuksen vaivatta.
Heidän päällikkönsä kuoli taistelussa.
Vihollisen mukaan lapsi tappoi hänet.
Se nulikkako?
Normannien kanssa ei pelleillä.
Jos päästämme heidät, he kääntyvät meitä vastaan.
Mitä siis teemme?
Toverit tulivat harjanteen yli. Laiva on kannettava poiskin.
Silloin iskemme.
He ovat kuin kaloja kuivalla maalla.
Ylhäisyys!
Viesti kenraali Jabballe!
Mitä nyt? Puhu.
Aarrekammio…
Niin?
Mihin aarteeni katosi?
Myös aateliskodit ja kirkko ryöstettiin.
Kaikki arvotavarat ovat poissa.
Saanen onnitella frankkien päällikköä!
Saalis on jaettu puoliksi. Teidän puolikkaanne on voitto.
Meidän osuutemme on aarre. Kaikki ovat tyytyväisiä.
Minusta olimme vaatimattomia,
saattehan pitää linnoituksen!
Senkin paskiainen!
He lähestyvät vesiputousta. Varustakaa laivat!
Linnoituksen alukset tuhoutuivat.
Roistot!
Harmi, etten ymmärrä frankkia.
No mutta, joko nostetaan purjeet?
Thorfinn puuttuu vielä.
Niinpä puuttuukin.
Poika varmaan kuoli. Jääpähän enemmän meille.
Hän selvisi!
Sinnikäs kaveri. Osuiko sinuun?
Askeladd! Kenraalin pää.
Sinä siis sait sen?
Annoit lupauksesi.
Et voi perääntyä.
Minä, Islannin soturi ja Thorsin poika Thorfinn,
haastan sinut, Askeladd, isäni miekalla kaksintaisteluun -
kostaakseni hänen kohtalonsa.
Mitä? Onko hän tosissaan?
Rohkea veto.
Minä, Askeladd Olafinpoika,
hyväksyn haasteesi esi-isäni Artoriuksen nimeen.
Mutta -
tehdään tämä myöhemmin!
Ensin pitää paeta!
Soutakaa, ruojat!
Selvä!
Älkää viivytelkö, tai he hyökkäävät joella!
Ryökäleet! Minua ette vedätä!
Mitä yhdestä lohikäärmeestä? Minä en pelkää.
Niinpä!
Tuota…
Se…
Se tulee!
Näkemiin!
Hyvästi, frankit!
Kyllä kelpaa!
Nyt selviämme talvesta!
Hyvä!
Tekstitys: Katariina Uusitupa