Nu sunt schimbări majore.
Răsplata e cinci livre de galbeni.
Dar o primești numai când dovedești că e mort.
Poți face ce poftești cu corabia și încărcătura.
Dar ucide-l pe Thors!
- Hai! Ți-am zis, călugărule! - Eu urmez!
Thors, deci?
„Trolul din Jomsborg.” Am auzit de el.
Dar ești sigur? Nu e un erou pe meleagurile tale?
Dacă ar fi erou, nu ți-aș cere să-l ucizi.
A încălcat legea războiului. A dezertat în fața dușmanului.
E căutat de 15 ani cu poruncă să fie ucis.
Știu că ții la respectarea legii,
dar 15 ani nu e prea mult?
Greu se lasă!
Firește, vreau să spun
că, dacă sunt plătit cum se cuvine, accept orice misiune.
Dar, știi,
aș fi zis că pe unul de-al vostru îl executați între voi.
Ai fost în Islanda, nu?
De ce nu l-ai ucis atunci?
Călugărul e deja mort.
Nu te privește.
E spre binele tău să nu-ți bagi nasul.
Îmi convine.
Dă-mi încă cinci livre de galbeni în avans și accept.
Ești îndrăzneț să mi-o ceri cu asemenea nonșalanță.
Vai, nu! Pardon!
Mi-a scăpat din mână. Nu e nimeni rănit, nu?
Fii mai atent!
Era să mă lovești!
- Nepriceputule! - Bei prea mult, Bjorn!
Încă cinci livre de galbeni în avans.
Și se rezolvă.
Fie.
Ești un bărbat pe cinste! Ne vedem mai târziu!
Apropo…
ce fel de războinic e Thors?
Cum arată, cum luptă?
Thors nu mai e războinic.
Alo! Gata cu petrecerea!
E timpul să munciți, haimanalelor!
- Bună aruncare, Bjorn! - Floare la ureche.
Până și Floki a fost uluit.
Aș fi vrut să-i văd mutra.
Se pare că nu e doar vorba de el.
A sosit timpul ca eu, Ari, fiul lui Geitr, să devin bărbat.
Știu. Nu e nevoie să spui. Nu va fi un drum ușor.
Și e posibil să fiu rănit pe câmpul de luptă.
Dar mă voi întoarce acasă!
Și atunci îți voi dărui un colier pe care l-am prădat în Anglia!
- Să știi că mi-e somn. - Și atunci, dacă vrei…
mări…
- Mărită… - Ari!
Ți-ai uitat pachetul cu mâncare!
- Mamă! - De ce ești așa de căscat?
Să le dai și celorlați din heringul sărat!
- Am făcut mult. - Vino încoace, mamă!
Cum îndrăznești să vorbești așa cu mine?
Vorbim când mă întorc.
Să mă aștepți, Ylva!
Azi pleacă…
Sper să nu moară.
Ylva!
Putem vorbi puțin?
Eu primul!
- Ylva! - Puteți merge și în altă parte?
Nu uita să te speli bine sâmbăta, da, scumpule?
Da, mamă.
Jur pe securea strămoșilor mei să aduc înapoi o baniță de galbeni!
Tinerii sunt voioși!
Dar nu-s prea puțini cinci?
Thors a zis că cinci sunt de-ajuns.
Dacă așa spune el, înseamnă că e bine.
Dar cinci abia dacă pot naviga.
Așa a hotărât el. Înseamnă că știa de ce.
Despre ce vorbeai cu Ylva?
Taci, nătărăule! Și tu aveai aceleași gânduri.
Să te păzești pe câmpul de luptă!
Nu mă subestima! Tu să te păzești!
Ari!
Ce e?
Păi…
Ai grijă de tine!
Da.
N-am terminat discuția!
Ce-ai zis?
Nu mi-o lua înainte!
Domnișoară!
Te temi pentru Ari?
O să-ți spun un secret.
Ce? Nu pleacă la război?
E secret.
În drum spre Jomsborg, ne vom opri în Norvegia.
Acolo, Thors are de gând să-i lase pe băieți în urmă.
O să pornească spre Jomsborg cu marinari din Norvegia.
Sun prieten nu fostul rege al Norvegiei.
Am ceva influență acolo.
Și, cum termin cu negoțul, o să-i aduc pe băieți acasă.
Nu pot duce decât cinci oameni în barca mea rablagită.
Thors nu vrea să-i ducă pe niciunul pe câmpul de luptă.
Așa e Thors.
Thorfinn!
Unde ești?
Thorfinn!
Dar, Leif,
asta înseamnă că Thors pleacă singur la război?
Pornim!
- Da! - Da!
Ce-i cu vâsla aia mare?
Pușlamaua de Thorfinn! Cum de nu l-a condus pe tata la plecare?
Tot mai e supărat de aseară?
- Helga! - Da?
Transmite-i lui Thorfinn…
că… ei bine…
adică…
Da. O să-i spun.
Mulțumesc.
Bun! Porniți!
- Ce forță colosală… - Tâmpitule! Nu te opri din vâslit!
Vâsliți!
Mult noroc!
Aduceți-ne suveniruri!
Întindeți vela!
- Am făcut bășici în palme. - Vai, fundul meu…
Rezistă!
Ari, ia cârma!
Mord și Magni, potriviți sacheții! Hakon și Grim, la brațele de vergă!
Ești obosit?
Nu, deloc…
Nicio grijă! De aici nu mai vâslim mult.
Ne poartă vântul. Barca se va mișca singură.
Înseamnă că acum nu ne mai putem întoarce, tată?
Așa s-ar spune.
„Tată”?
- Thorfinn! Fir-ar… - Nu acum!
Am reușit…
Pușlama șireată…
Tată!
Marea!
E ceva putred aici.
De ce spui asta?
Floki ascunde multe.
A mințit în legătură cu executarea lui Thors.
- Sunt sigur de asta. - Și ce urmărește?
Un asasinat.
Nu știu dacă e o răfuială personală, dar a luat singur decizia.
Și? Ce contează?
Noi tot ne primim răsplata dacă îl ucidem.
De ce crezi că nu și-a trimis oamenii să-l ucidă?
Nu vrea să aibă neplăceri încălcând poruncile?
Da, într-o măsură.
Dar poate că se teme pentru ce ar putea pierde.
O pierdere atât de mare, încât n-ar putea s-o justifice căpeteniei.
Un întreg echipaj de jomsvikingi? Ca să prindă un fost războinic?
E absurd.
Dă-te jos de acolo, năzdrăvanule!
Brusc, devin interesat de acest Trol din Jomsborg.
Pare o pradă captivantă.
Nu se vede nicio stea. Nu se vede nimic.
Încotro ne îndreptăm?
Thors!
S-a schimbat vântul! Cârmește spre dreapta!
O iau eu înainte. Ține-te după mine!
Bine!
Măiculiță!
Cum reușește Leif să navigheze fără să se rătăcească?
Nu te zgâi prea mult la mare, noaptea.
Te trage în adâncuri.
Thors!
Cum e pe câmpul de luptă?
Tu ai luptat în multe locuri, nu?
Povestește-mi câte ceva!
Vreau să dobor căpetenia dușmană și să devin bărbat!
Înțeleg.
Fiicei mele îi plac bărbații puternici.
N-o să-ți fie ușor.
M-ai prins! Nu pot să mă ascund de tine.
O placi pe Ylva, Ari?
Da, e genul meu. E drăguță.
Când s-a născut ea, eram încă jomsviking.
E primul meu copil.
E tare gălăgioasă.
Toți bebelușii plâng așa de mult?
Thors, nu o ține așa!
Sprijină-i capul!
Data viitoare dăruiește-mi un băiat, Helga.
Căpetenia vrea un băiat.
Soția mea, Helga, era fiica căpeteniei mele.
Chipul ei era palid după nașterea grea.
Thors!
Dă-i un nume!
Spune-i cum vrei!
Eu am treabă. Pregătim campania din Norvegia.
Thors, pleacă corăbiile.
Bine. Mă duc acum.
Thors!
Dă-i un nume!
În cei 15 ani de când suntem împreună,
Helga a fost furioasă doar atunci.
Ylva o chemase pe mama mea.
Mi-a venit în minte.
Dacă mă gândesc bine, atunci a început totul.
Atunci am început să detest câmpul de luptă.
De asta am fugit.
Războinicii care mă cunoșteau atunci ar putea să mă ponegrească acum.
Văd Insulele Feroe!
Tată!
Am ajuns în Anglia? Suntem în Anglia?
Te înșeli amarnic.
Astea sunt Insulele Feroe.
Sunt chiar între Islanda și Norvegia.
Ne vom odihni aici, ca să ne ușurăm călătoria.
E un sat în fiordul din față.
Acolo vom găsi apă de băut și o să-mi pot vinde marfa.
Apropo, ai de gând să vii cu noi până în Anglia?
Da.
Pregătiți vâslele!
Puneți osul la treabă!
Dacă am fi scutiți de asta…
Mă doare fundul!
Care e problema, Leif?
Ceva e ciudat.
Ce anume?
Asta mă întreb și eu.
Dar ceva e altfel decât era data trecută.
Știu! Numărul colibelor.
Sunt mai puține.
Să ne întoarcem! Am o presimțire rea. Nici terenul nu ne avantajează.
- Ce? - Vorbești serios?
Se întorc.
Ne-au observat?
Nu-i rău deloc!
Sunt prudenți. S-ar putea dovedi redutabili.
Sunt prea aproape, dar n-avem ce face.
Nu contează dacă avariați bărcile. Haideți!
Intrarea în fiord e blocată!
Luați-o pe-asta!
Excelent! Sunt prinși în capcană precum niște șoareci.
Thors! Toată lumea e bine?
Sunteți teferi?
- Da! - În mare, da.
Vor trage cu săgeți. Apărați-vă capetele!
Leif, cât de avariată e barca?
Suntem bine. Și barca, și echipajul.
Vin.
Cel care a întins capcana asta e în fiord, mai în față.
Mai în față?
Pirați?
Astea sunt grinzi de casă.
Suntem complet captivi.
Ne-au prins.
- Dacă ne predăm, ne cruță? - N-ai de unde să știi!
Normal că nu!
Dacă ne prind, o să ne vândă ca sclavi. Țineți-vă bine!
Nu e mare scofală…
Sunt doar două corăbii.
Las-o, Ari!
Sunt luptători iscusiți.
Nu-s niște fermieri care fac pe pirații pentru un ban în plus.
Nu ai nicio șansă în fața lor.
Tată…
Thors?
Thorfinn!
Folosește-o doar în apărare.
M-ai auzit? Doar când ești la ananghie.
Așadar, o să-i ucizi? O să-i ucizi, nu-i așa?
Bine! Haideți să-i omorâm!
Nu spune vorba asta cu ușurință!
Bjorn! Ciuperca aia…
Unu, doi, trei… 11, 12… și un copil.
Ce? Doar atât?
Askeladd!
Mă lași să mă ocup singur de ei?
N-ar fi amuzant să tăbărâm toți pe ei.
O să aflu de ce e în stare acest Trol din Jombsorg.
Dă-i drumul! Se pare că și el are aceleași gânduri.
Ticălosule!
Ce-i cu tine?
De unde ai picat?
Frate!
Să-i omorâm!
Nu-i rău deloc,
Trol din Jomsborg.
Subtitrarea: Liana Oprea