‫אין שינויים משמעותיים.‬
‫התשלום הוא שני קילו וחצי של זהב.‬
‫לא תקבל תשלום מבלי להביא את גופתו.‬
‫עשה כרצונך בספינה ובמטען שלו.‬
‫תהרוג את ת'ורס.‬
‫קדימה! אמרתי לך, נזיר!‬ ‫-אני הבא בתור!‬
‫ת'ורס, מה?‬
‫"הטרול של יום".‬
‫שמעתי עליו.‬
‫אבל אתה בטוח בזה?‬
‫הוא לא גיבור בארצך?‬
‫לא הייתי מבקש שתהרוג אותו,‬ ‫אם הוא היה גיבור.‬
‫הוא ביצע פשע בשירותו הצבאי,‬ ‫כשערק משדה הקרב.‬
‫קיים צו להוציאו להורג מזה 15 שנים.‬
‫אני יודע שאתה מקפיד על החוק.‬
‫אבל באמת, 15 שנים?‬
‫יהיה קשה לתפוס אותו.‬
‫לא, כלומר…‬
‫כל עוד משלמים לי כמו שצריך,‬ ‫אקח כל עבודה שנותנים לי.‬
‫אבל, אתה יודע…‬
‫כשאתה מבקש להרוג מישהו מאנשיך,‬ ‫אינך אמור לעשות את זה בעצמך?‬
‫הייתם באיסלנד, נכון?‬
‫למה לא הרגת אותו אז?‬
‫הו, הנזיר הנוצרי גמור.‬
‫זה לא עניינך.‬
‫אני מציע לך שלא לדחוף את האף.‬
‫בסדר גמור.‬
‫תן לי עוד שני קילו וחצי של זהב,‬
‫ואסכים לבצע את העבודה.‬
‫כמה נועז מצדך לבקש את זה כבדרך אגב.‬
‫אוי, לא. סליחה.‬
‫זה החליק לי מהיד. איש לא נפגע, נכון?‬
‫היי, תיזהר!‬
‫כמעט פגעת בי.‬
‫אתה נוראי בזה.‬ ‫-אתה שותה יותר מדי, ביורן.‬
‫עוד שני קילו וחצי של זהב.‬
‫ואז נעשה את זה.‬
‫בסדר.‬
‫כצפוי, אתה מתנהג כגבר.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫דרך אגב…‬
‫איזה מין לוחם הוא ת'ורס?‬
‫איך הוא נראה? איך הוא נלחם?‬
‫ת'ורס כבר אינו לוחם.‬
‫די, מספיק לחגוג!‬
‫הגיע הזמן לעבוד, פרחחים.‬
‫ביורן, זו הייתה קליעה טובה.‬
‫קלי קלות.‬
‫אפילו פלוקי היה המום.‬
‫הלוואי שיכולתי לראות את פניו.‬
‫נראה שהוא לא רק מדבר.‬
‫כי אני ארי, בנו של גייטר,‬ ‫והגיע זמני להפוך לגבר.‬
‫אני יודע. אל תגידי דבר.‬
‫כמובן, זה לא יהיה מסע קל.‬
‫אין ערובה לכך שלא אפצע בשדה הקרב.‬
‫אבל אני אחזור הביתה!‬
‫וכשזה יקרה, אעניק לך שרשרת שאבזוז באנגליה.‬
‫עדיין לא התעוררתי.‬ ‫-ואז, אם תסכימי…‬
‫להתחתן…‬
‫ארי!‬
‫שכחת את ארוחת הצוהריים שלך.‬
‫אימא!‬
‫למה אתה כזה חסר אחריות?‬
‫תחלוק את הדג המלוח עם חבריך.‬
‫הכנתי הרבה.‬ ‫-לכי לשם, אימא.‬
‫איך אתה מעז לדבר ככה אל אימא שלך?‬
‫אדבר אתך כשאגיע הביתה.‬
‫חכי לי, אילווה!‬
‫הם עוזבים היום.‬
‫אני מקווה שהם לא ימותו.‬
‫אילווה.‬
‫נוכל לדבר?‬
‫רגע, קודם אני.‬
‫היי, אילווה!‬
‫אולי תנסו במקום אחר?‬
‫אל תשכח להתרחץ בימי שבת, יקירי.‬
‫כן, אימא.‬
‫אני נשבע בגרזן של אבותיי‬ ‫שאביא לכאן שק של מטבעות זהב!‬
‫הצעירים במצב רוח מרומם.‬
‫אלו חמישה גברים, זה לא מעט מדי?‬
‫ת'ורס אמר שחמישה זה מספיק.‬
‫אם הוא אומר, כנראה שזה בסדר.‬
‫אבל חמישה בקושי יצליחו להזיז את הספינה.‬
‫זה מה שהוא החליט, בוודאי יש לו סיבה.‬
‫היי, על מה דיברת עם אילווה?‬
‫תשתוק, טמבל.‬ ‫אני יכול לשאול אותך את אותה השאלה.‬
‫כדאי שתהיה זהיר בשדה הקרב.‬
‫אל תזלזל בי. אתה בעצמך צריך להיזהר.‬
‫ארי!‬
‫שמור על עצמך.‬
‫כן.‬
‫עוד לא סיימנו כאן.‬
‫מה אמרת?‬
‫אל תצעד לפניי!‬
‫גברתי.‬
‫את דואגת לארי?‬
‫אגלה לך סוד.‬
‫מה? הם לא יוצאים לשדה הקרב?‬
‫זה סוד.‬
‫בדרכנו ליומסבורג, נעצור בנורווגיה.‬
‫ת'ורס מתכנן להשאיר שם את הבחורים.‬
‫ת'ורס יפליג ליומסבורג‬ ‫עם מלחים חדשים מנורווגיה.‬
‫אני חבר של מלך נורווגיה לשעבר.‬
‫יש לי השפעה שם.‬
‫ברגע שאסיים לסחור, אחזיר את הבנים הביתה.‬
‫אוכל לקחת רק חמישה אנשים בסירה הישנה שלי.‬
‫ת'ורס לא ייקח אף אחד מהם לשדה הקרב.‬
‫כזה הוא ת'ורס.‬
‫ת'ורפין!‬
‫היי! איפה אתה?‬
‫ת'ורפין!‬
‫אבל… לייף…‬
‫זה אומר שת'ורס ייצא לקרב לבדו?‬
‫מוכנים להפלגה!‬
‫טוב!‬
‫מה עם המשוט ההוא?‬
‫ת'ורפין הזה… למה הוא לא בא להיפרד מאביו?‬
‫הוא עדיין כועס בגלל ליל אמש?‬
‫הלגה.‬ ‫-כן.‬
‫מסרי לת'ורפין ממני…‬
‫ש… ובכן…‬
‫כלומר…‬
‫כן, אני אמסור לו.‬
‫תודה.‬
‫קדימה, צאו לדרך!‬
‫איזה כוח מפלצתי.‬
‫טיפשים, אל תפסיקו לחתור!‬
‫תחתרו!‬
‫בהצלחה!‬
‫תביאו מזכרות!‬
‫פתחו את המפרש!‬
‫העור שלי משופשף לגמרי.‬
‫הישבן שלי…‬
‫היי, תחזיק מעמד.‬
‫ארי, תפוס את ההגה.‬
‫מורד ומגני, קשרו את המפרשים.‬
‫האקון וגרים, ישרו את החבלים.‬
‫אתה עייף?‬
‫לא. כלל לא.‬
‫אל תדאג. מכאן והלאה לא נחתור הרבה.‬
‫אנו רוכבים על הזרם ונתקדם עליו.‬
‫אז אנחנו לא יכולים לחזור, אבא?‬
‫אפשר להגיד.‬
‫"אבא"?‬
‫ת'ורפין!‬
‫ת'ורפין, אתה…‬
‫לא עכשיו!‬
‫עשיתי את זה.‬
‫אתה חתיכת שובב…‬
‫אבא!‬
‫הים!‬
‫יש כאן משהו חשוד.‬
‫למה?‬
‫פלוקי מסתיר הרבה דברים.‬
‫מה שהוא אמר על הוצאתו להורג של ת'ורס‬ ‫זה בוודאי שקר. אני בטוח בכך.‬
‫אז מה המטרה?‬
‫התנקשות.‬
‫ייתכן שזו טינה אישית,‬ ‫אבל הוא החליט על כך לבדו.‬
‫אז מה?‬
‫עדיין נקבל תשלום בתמורה להריגתו.‬
‫למה הוא לא ביקש מאנשיו לעשות את זה?‬
‫כי הוא לא רוצה להסתבך בגלל הפרת פקודות?‬
‫ובכן, זה חלק מהעניין.‬
‫ייתכן שהוא חושש ממה שהוא עלול לאבד.‬
‫אובדן כה גדול,‬ ‫שהוא לא יוכל לספק הסברים למנהיג שלו.‬
‫כמו צוות שלם של יומסוויקינגים…‬
‫בעבור לוחם קשיש אחד?‬
‫זה מגוחך.‬
‫רד לכאן, פרחח שכמוך!‬
‫לפתע אני רוצה לחפש את "הטרול של יום".‬
‫אני שמח שהוא יבדר אותי.‬
‫אני לא רואה כוכבים. אני לא רואה כלום.‬
‫לאיזה כיוון אנחנו מפליגים?‬
‫ת'ורס!‬
‫הרוח השתנתה. תפנה ימינה.‬
‫אני אוביל. המשך אחריי.‬
‫בסדר.‬
‫לא ייאמן.‬
‫איך לייף מנווט בים מבלי לאבד את הדרך?‬
‫ארי.‬
‫אל תביט בים בשעות הלילה.‬
‫הוא יגרור אותך פנימה.‬
‫היי, ת'ורס.‬
‫איך זה להיות בשדה הקרב?‬
‫נלחמת במקומות רבים, לא?‬
‫ספר לי כמה מסיפורי הגבורה שלך.‬
‫גם אני רוצה להרוג את האויבים ולהפוך לגבר!‬
‫הבנתי.‬
‫בתי בהחלט מעדיפה גברים חזקים.‬
‫זה בוודאי קשה גם לך.‬
‫עלית עליי. אני ממש שקוף.‬
‫אתה מחבב את אילווה, ארי?‬
‫כן, היא הטיפוס שלי. היא חמודה.‬
‫היא נולדה כשהייתי עדיין יומסוויקינג.‬
‫היא בתי הבכורה.‬
‫כמה רעש היא עושה.‬
‫כל התינוקות בוכים כל כך הרבה?‬
‫ת'ורס, אל תחזיק אותה ככה.‬
‫תתמוך בראשה!‬
‫תני לי בן בפעם הבאה, הלגה.‬
‫המנהיג מבקש בן.‬
‫אשתי הלגה היא בתו של מפקד הצבא.‬
‫פניה היו חיוורות לאחר לידה קשה.‬
‫ת'ורס.‬
‫תן לה שם.‬
‫קראי לה כרצונך.‬
‫אני עסוק.‬
‫הקרב בנורווגיה יתחיל בקרוב.‬
‫ת'ורס, הספינות יוצאות.‬
‫בסדר. אני בא.‬
‫ת'ורס!‬
‫תן לה שם.‬
‫ב-15 השנים שלנו ביחד…‬
‫זו הייתה הפעם היחידה שהלגה כעסה.‬
‫אילווה היה שמה של אמי.‬
‫זה פשוט עלה בראשי.‬
‫אם אני חושב על כך, זה התחיל אז.‬
‫אז התחלתי לפחד משדה הקרב.‬
‫אז נמלטתי.‬
‫הלוחמים שהכירו אותי פעם, בזים לי כעת.‬
‫היי! אני רואה את איי פארו!‬
‫אבא!‬
‫היי, זו אנגליה?‬
‫אנחנו באנגליה?‬
‫אתה טועה לחלוטין.‬
‫אלו איי פארו.‬
‫הם בדיוק בין איסלנד ונורווגיה.‬
‫ננוח כאן כדי להקל על המסע.‬
‫יש כפר בפיורד הזה.‬
‫נשתה שם מים ואמכור את הסחורה שלי.‬
‫אגב, אתה מתכנן לבוא איתנו עד לאנגליה?‬
‫כן.‬
‫היכונו לחתור!‬
‫עשו כמיטב יכולתכם.‬
‫אילו רק לא היינו צריכים לעשות את זה…‬
‫הישבן שלי כואב!‬
‫מה קרה, לייף?‬
‫משהו כאן מוזר.‬ ‫-מה זה?‬
‫זו בדיוק השאלה.‬
‫זה השתנה מאז הביקור הקודם שלי.‬
‫אני יודע. מספר הבתים.‬
‫יש פחות בתים.‬
‫בואו נחזור, לייף. יש לי הרגשה רעה.‬
‫הקרקע קשה.‬
‫מה?‬ ‫-אתה רציני?‬
‫היי, הם מסתובבים לאחור.‬
‫הם ראו אותנו?‬
‫לא רע.‬
‫הם זהירים. ייתכן שזה אומר שהם קשוחים.‬
‫הם קרובים מדי, אבל זה בלתי נמנע.‬
‫לא נורא אם יהיה נזק קל לספינות. קדימה!‬
‫הכניסה לפיורד חסומה.‬
‫קחו את זה!‬
‫זה מצוין. הם עכברים במלכודת.‬
‫ת'ורס! כולם! אתם בסדר?‬
‫כולם בסדר?‬
‫כן.‬ ‫-בערך.‬
‫ייפלו כאן חצים. הגנו על הראשים.‬
‫לייף, מה הנזק בצד שלך?‬
‫אנחנו בסדר. אין נזק לספינה או לצוות.‬
‫הם באים.‬
‫האדם שהטמין את המלכודת‬ ‫נמצא עמוק יותר בתוך הפיורד.‬
‫עמוק יותר?‬
‫שודדי ים?‬
‫אלו עמודים של בניינים.‬
‫אנחנו לכודים לחלוטין.‬
‫תפסו אותנו.‬
‫אם ניכנע, הם יחוסו עלינו.‬
‫זה לא בטוח.‬
‫כמובן שלא.‬
‫אם יתפסו אותנו,‬ ‫ימכרו אותנו כעבדים. תתכוננו.‬
‫זה… זה ממש לא עניין גדול.‬
‫יש רק שתי ספינות.‬
‫הנח את זה, ארי.‬
‫הם לוחמים מיומנים.‬
‫איכרים לא יעמדו במתקפת שודדי ים.‬
‫אין לכם סיכוי כנגדם.‬
‫אבא…‬
‫ת'ורס?‬
‫ת'ורפין.‬
‫השתמש בזה להגנה עצמית בלבד.‬
‫שמעת אותי? רק אם אין ברירה.‬
‫אז בכל זאת תהרוג אותם?‬
‫תעשה את זה?‬
‫קדימה, בואו נהרוג אותם!‬
‫אל תדבר על הרג בקלות שכזו.‬
‫ביורן, הפטרייה הזו…‬
‫אחד, שניים, שלושה…‬ ‫אחד־עשר, שנים־עשר וילד אחד.‬
‫מה? זה הכול?‬
‫היי, אסקלדד!‬
‫תן לי לטפל בהם.‬
‫לא יהיה כיף, אם רבים יתקפו מעטים.‬
‫אני אגלה איזה אדם הוא "הטרול של יום".‬
‫עשה זאת. נראה שגם הוא רוצה בכך.‬
‫ממזר!‬
‫מה יש לך?‬
‫מאיפה נפלת?‬
‫אחי!‬
‫בוא נהרוג אותו.‬
‫לא רע…‬
‫הטרול של יום.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬