Ehdot ovat ennallaan.
Korvaus on kaksi kiloa kultaa.
Maksun saat vasta vastineeksi ruumista.
Aluksesta ja lastista en välitä.
Tapa Thors.
Lopeta! Etkö kuule, munkki? -Minun vuoroni!
Vai Thors?
Jomin trolli.
Olen kuullut hänestä.
Oletko aivan varma?
Tehän pidätte häntä sankarina.
En pyytäisi tappamaan sankaria.
Hän rikkoi sotaoikeutta karkaamalla vihollisen uhatessa.
Teloituskäsky on odottanut 15 vuotta.
Tiedän, että noudatatte lakia tiukasti,
mutta että 15 vuotta.
Ette hoppuilleet.
Tai siis,
en kieltäydy mistään, kunhan korvauksesta sovitaan.
Mutta, pomo,
voisi luulla, että teloittaisitte itse oman miehenne.
Tehän kävitte Islannissa.
Miksette tappaneet häntä silloin?
Kas, munkki kuoli jo.
Älä sinä siitä murehdi.
Parempi, ettet tiedä enempää.
Mikäs siinä sitten.
Haluan toiset kaksi kiloa kultaa etukäteen. Sitten suostun.
Älä luule, että voit pitää minua pilkkanasi.
Oho, anteeksi!
Se vain lipesi kädestäni. Eihän ketään sattunut?
Olisit vähän varovaisempi!
Melkein seivästit minut.
Olet surkea tässä! -Taidat olla humalassa, Bjorn.
Toiset kaksi kiloa kultaa etukäteen.
Sovitaanko näin?
Hyvä on.
Mainiota! Järkevä päätös.
Palataan.
Hei muuten,
millainen soturi Thors on?
Miltä hän näyttää ja miten hän taistelee?
Ei Thors ole enää soturi.
Hei, eiköhän remuaminen jo riitä!
Tehkää välillä töitäkin, öykkärit.
Bjorn, hyvin heitetty. -Helppoa kuin heinänteko.
Teit vaikutuksen Flokiinkin.
Olisinpa nähnyt hänen ilmeensä.
Ehkä hän jopa onnistuukin.
…sillä minusta, Ari Geitrinpojasta, on vihdoin tulossa mies.
Tiedän. Älä sano mitään.
Matkasta ei tule helppo.
Eikä ole mitään takeita, että palaan ehjänä takaisin.
Mutta kotiin tulen kuitenkin!
Ja kun palaan, lahjoitan sinulle Englannista ryöstämäni kaulakorun.
Olen vielä ihan unessa. -Ja sitten pyydän -
kättäsi… -Ari!
Lounas jäi. Unohdit eväät.
Äiti!
Miten sinusta tuli tuollainen lahopää?
Muista antaa suolasillistä muillekin.
Sitä riittää. -Mene nyt siitä, äiti.
Kehtaatkin puhua äidillesi noin!
Jatketaan, kun palaan.
Mikä sinua riivaa? -Odota minua, Ylva!
He siis lähtevät tänään…
Toivottavasti kukaan ei kuole.
Ylva.
Olisiko sinulla hetki?
Odota! Minä ensin.
Hei, Ylva!
Menisittekö muualle?
Muista sitten peseytyä lauantaisin, kulta.
Kyllä, äiti.
Vannon käsi esi-isieni kirveellä, että tuon tynnyrillisen kultakolikoita.
Nuorukaiset ovat tohkeissaan.
Mutta mihin viisi miestä riittää?
Thorsin mukaan enempää ei tarvita.
Sitten ei auta kuin uskominen.
Hyvä, jos aluksen saa liikkeelle viiteen pekkaan.
Niin se nyt vain on. Hänellä on varmasti syynsä.
Hei, mistä puhuitte Ylvan kanssa?
Huolehdi sinä pässi vain omista asioistasi.
Huolehdi sinä selustastasi sodassa.
Paraskin puhumaan. Olin sanomassa samaa.
Ari!
Häh?
Tuota…
Ole varovainen.
Joo.
En lopettanut vielä. -Mitä sinä sanoit?
Äläkä kävele eteeni.
Tyttönen…
Oletko huolissasi Arista?
Annas, kun kerron salaisuuden.
Mitä? Eivätkö he menekään sotaan?
Se on salaisuus.
Pysähdymme Norjassa matkalla Jomsborgiin.
Siellä Thors jättää pojat kyydistä.
Hän jatkaa Norjasta paikallisten merimiesten voimin.
Satun tuntemaan Norjan entisen kuninkaan.
Minulla on vaikutusvaltaa.
Ja kun kaupat on käyty, tuon nuorukaiset kotiin.
Laivanrähjäni kestää vain viisi miestä.
Thors ei kelpuuta heistä ketään taistelutantereelle.
Sellainen mies hän on.
Thorfinn!
Hei! Missä sinä luuraat?
Thorfinn!
Mutta, Leif,
tarkoittaako se sitä, että Thors lähtee yksin sotaan?
Valmiina soutamaan!
Jo vain!
Mikä airo tuo on?
Miten Thorfinn ei tullut hyvästelemään isää?
Vihoitteleeko hän vieläkin eilisestä?
Helga! -Niin?
Kerro Thorfinnille…
Että tuota…
Tai siis…
Toki. Kerron kyllä.
Kiitos.
Sitten lähdetään!
Kylläpä kumisee…
Tollo, jatka soutamista!
Soutakaa!
Onnea matkaan!
Tuokaa tuliaisia!
Purje auki!
Käsistä lähtee nahka.
Peppuun sattuu.
Hei, koita jaksaa.
Ari, tartu peräsimeen.
Mord ja Magni, säätäkää kuristimet.
Hakon ja Grim, prasseihin.
Joko väsyttää?
Eihän toki.
Huoli pois. Hetkeen ei tarvitse soutaa.
Virtausta pitkin laiva kulkee kuin itsestään.
Enääkö ei voi kääntyä takaisin, isä?
Niinkin voisi sanoa.
Isä?
Tho…
Thorfinn! Senkin…
Ei nyt!
Selvisin…
Senkin nulikka…
Isä!
Olemme merellä!
Jotain epäilyttävää tässä on.
Miten niin?
Floki oli niin salamyhkäinen.
Ei Thorsia ole käsketty teloittaa.
Olen siitä varma.
Eli?
Tämä on salamurha.
Lieneekö sitten henkilökohtaista, mutta juoni on täysin Flokin oma.
Mitä väliä sillä on?
Maksetaanhan meille kuitenkin.
Miksei hän lähetä omia miehiään asialle?
Koska ei halua harmia niskoittelustaan.
No, sitäkin varmaan.
Mutta ehkä hän pelkää tappiota.
Niin suurta tappiota, ettei sitä selitelläkään päällikölle.
Tarkoitatko koko jomsviikinkimiehistöä? Pystyisikö yksi soturi siihen?
Naurettavaa.
Hei! Alas sieltä, nulikka!
Nyt Jomin trolli vasta alkoikin kiehtoa.
Ottaisin mielihyvin vähän viihdykettä.
Ei tähden tähteä missään. Pelkkää pimeää.
Mihin suuntaan seilaamme?
Thors!
Tuuli on kääntynyt! Kurssi oikealle.
Menen kärkeen! Tulkaa perässä.
Hyvä on!
No, johan on.
Miten Leif osaa navigoida yössä eksymättä?
Ari.
Älä tuijota liikaa öiseen mereen.
Joudut sen syövereihin.
Hei, Thors.
Millaista taistelutantereella on?
Sinähän olet sotinut ympäriinsä.
Kerro mahtavimmista kamppailuistasi.
Haluan tappaa vihollispäällikön ja tulla mieheksi.
Vai niin.
Tyttäreni tykkää kyllä vahvoista miehistä.
Siinä sinulla on työnsarkaa.
No joo. Näit lävitseni.
Olet siis tykästynyt Ylvaan?
Joo, hän on tosi söpö.
Kun tyttö syntyi, olin vielä jomsviikinki.
Hän on esikoiseni.
Kylläpä lähtee ääntä.
Itkevätkö vauvat aina näin paljon?
Älä pitele tyttöä noin.
Tue niskasta!
Seuraavaksi haluan pojan, Helga.
Päällikkö toivoo poikaa.
Vaimoni Helga on armeijan komentajan tytär.
Hänen kasvonsa olivat kalpeat vaikeasta synnytyksestä.
Thors.
Antaisitko tytölle nimen?
Anna sinä vain.
Minulla on kiire.
Norjan sotatoimet odottavat.
Thors, olemme lähdössä.
Selvä. Tullaan.
Thors!
Anna tytölle ensin nimi.
Koko 15-vuotisen suhteemme aikana -
en ole nähnyt Helgaa niin vihaisena.
Ylva oli äitini nimi.
Se vain juolahti mieleeni.
Jälkeenpäin ajatellen, siitä kaikki alkoi.
Pelkoni sotimista kohtaan.
Siksi pakenin.
Kanssasoturini varmaan herjaavat minua nykyisin.
Hei! Näen Färsaaret!
Isä!
Onko tämä nyt se Englanti?
Metsään meni!
Nämä ovat Färsaaret.
Olemme Islannin ja Norjan puolivälissä.
Lepäämme täällä, niin matka sujuu leppoisammin.
Tuossa vuonossa on kylä.
Saamme sieltä juomavettä ja hieron vähän kauppaa.
Meinasitko muuten tulla Englantiin asti?
Joo.
Valmiina soutamaan!
Hihat heilumaan.
Kunpa ei tarvitsisi soutaa…
Kankkua kivistää!
Mikä tuli, Leif?
Jokin on vinossa.
Mikä muka?
Siinäpä se.
Mutta jokin on muuttunut.
Nyt tiedän. Talojen määrä.
Niitä on harvemmassa.
Käännytään takaisin, Leif. Aavistelen pahaa.
Maastokin on hankala.
Mitä? -Oletko tosissasi?
Hei, laivat lähtevät takaisin.
Hitto. He huomasivat.
Ei hassumpaa.
He ovat varuillaan. Tässä voi olla haastetta.
He ovat liian lähellä, mutta ei auta.
Ei haittaa, jos osutte. Antaa mennä!
Suuaukko on tukossa!
Ampu tulee!
Hieno homma! Rotat jäivät loukkuun.
Thors! Ovatko kaikki kunnossa?
Selvisittekö?
Joo. -Jotakuinkin.
Kohta sataa nuolia. Suojautukaa.
Leif, mikä tilanne?
Ei hätää! Alus ja miehistö ovat kunnossa.
He tulevat.
Ansan asettaja on syvemmällä vuonossa.
Syvemmällä?
Merirosvojako?
Nämähän ovat talojen perustuksia.
Emme pääse minnekään.
Ansassa ollaan.
Ehkä pelastumme, jos antaudumme.
Ei sitä voi tietää.
Ei meitä säästetä!
Jos jäämme kiinni, meidät myydään orjina. Rohkeutta!
Eihän tässä ole hätäpäivää.
Aluksia on vain kaksi.
Pistä se pois, Ari.
He ovat ammattilaisia.
Eivät mitään viljelijöitä tienaamassa taskurahaa.
Ette mahda heille mitään.
Mutta isä…
Thors?
Thorfinn.
Käytä tätä vain itsesuojeluun.
Kuulitko? Vain hätätapauksessa.
Meinasitko tappaa heidät?
Siltä vaikuttaa.
Tapetaan heidät sitten!
Älä puhu tappamisesta kevyesti.
Bjorn! Tuo sieni…
Yksi, kaksi, kolme… Yksitoista, kaksitoista, ja yksi kakara.
Mitä? Siinäkö kaikki?
Hei, Askeladd!
Saanko minä hoitaa tämän?
Suotta ryntäämme porukalla noin harvaa vastaan.
Selvitän, mikä tämä Jomin trolli on miehiään.
Mene vain. Hänellä taitaa olla samat mietteet.
Paskiainen!
Mikä hitto sinä olet?
Mistä sinä siihen tupsahdit?
Veli!
Tapetaan hänet.
Vaikuttavaa,
Jomin trolli.
Tekstitys: Katariina Uusitupa