Thors!
Helga!
Thors!
HJÖRUNGAVÁGR, ANUL 987 E.N.
Ce-i cu tine?
Nu te simți bine?
Iartă-mă, ațipisem puțin.
Trupele s-au răsfirat prea mult. Al doilea atac o să ne copleșească.
Thorkell, înaintează cu prima linie când se apropie Floki de noi.
Nătărăul ăla?
Bine, nicio problemă. Și tu?
Eu o să-i țin pe loc.
Ce vrei să spui? Ascultă!
Cum să te duci acolo…
Da' sprinten mai e!
Stai… te furișezi singur în atac?
Îmi pare rău, Maria…
ISLANDA, ANUL 1002 E.N.
Thorfinn, dă de mâncare oilor și mulge vaca, te rog!
Bine.
Am lăsat Markland în urmă și am navigat mai departe, spre sud.
„Sunt plaiuri mai bogate acolo”,
părea să spună vântul.
Și apoi l-am găsit.
Un nou continent!
Un nou ținut îmbelșugat, roditor, cu pajiști vălurite.
I-am dat acestui ținut un nume.
L-am numit
„Vinland”.
Ce ziceți, năzdrăvanilor?
V-ați schimbat părerea despre mine? Marele Leif Erikson!
Măiculiță, moș Leif!
Și apoi?
- Erau oameni? - Era cald?
Era mai mare decât Islanda?
Era mai mare.
Era mult mai cald decât e aici.
Întreg ținutul era acoperit de iarbă.
Am întâlnit până și băștinași.
Nu comunicam prin cuvinte, dar am devenit buni prieteni.
Podoaba pentru cap și pipa asta sunt daruri de la ei.
Uitați-vă la ea!
Numai un adevărat războinic o poate purta.
Ce-i asta? Copiii nu s-au culcat?
- Pot s-o ating? - Îmi pare rău.
Am vrut să îi las să asculte povestea lui Leif.
Un adevărat războinic, zici?
Ești strașnic!
Nu-i așa?
Când mai crești, vrei să navighezi pe corabia mea?
Ce? Vreau să mergem acum!
Acum?
Dar ceva nu e logic, Leif.
Mi-a zis chiar bunicul.
La vest e monstrul Jörmungandr, care înghite orice corabie ieșită în cale.
Și după el nu mai e nimic.
Tocmai de asta
trebuie să îți dai seama de măreția mea!
Vezi? Asta dovedește că sunt un adevărat războinic.
Dar, Leif, nici măcar nu ești războinic.
Voi chiar nu pricepeți?
Războinic nu ești doar dacă mergi la război!
Când navighezi, te lupți cu marea.
Nu e extraordinar?
- Exact cum credeam. - Da.
Ce?
Toată lumea spune că ești doar un copil cu barbă.
Că doar explorezi și ești inutil în luptă.
Vă luați după gura lumii.
Thorfinn, tu mă crezi, nu?
Sau nu cumva
nu poți da crezare unui bătrân aventurier care nu merge la război?
Dacă tata ar fi spus că e războinic, l-aș fi crezut, dar…
Thors!
Copiii ăștia mă iau în râs! Pune-i la punct!
Bun. Ajunge pentru azi.
Ari, du copiii acasă, te rog!
Bine, Thors.
Pa!
Pe curând!
Înțeleg.
Au murit înghețați în Groenlanda…
Anul ăsta, gerurile sunt foarte aspre.
O să ne moară și multe animale.
Dar problema e că gerurile se întețesc de la an la an.
Ce frig e…
Bine ai revenit!
Doar astea două erau mai slăbite.
Cred că ai înghețat afară, Ylva!
Hai să te încălzesc!
Moș nerușinat!
Mamă, du-te să te culci! O să răcești.
N-am nimic.
- Ajută-mă să leg oile! - Bine.
Și aici o ducem greu.
Da.
Odată și-odată, o să vină o iarnă care o să ucidă tot.
Fratele meu mai mic are de gând să se strămute.
E tare departe, nu?
Zău așa!
Eu am făcut drumul dus-întors.
Înainte!
Vinland e într-acolo!
Căpitane Thorfinn!
Ce e?
Monstrul Jörmungandr!
Te voi înfrunta, bestie!
Mă doare…
Ylva! Dă-te jos din patul meu! Mă sufoci!
Ce? Nu vreau.
Nu-i cinstit!
Eu am încălzit patul…
Încă mai discută.
Nu-ți face griji!
Lasă grijile în seama adulților!
Hai, vino încoace! O să te încălzesc în brațele mele.
Doamne…
Tată! De ce nu cumpărăm un sclav?
Sănătatea mamei e șubredă și-s mereu ocupată s-o ajut…
Noi procedăm altfel. Nu mă tot întreba!
Ciudat mai ești!
Ylva!
Credeam că o să mor.
- Te-ai rănit? - Nu.
Ce e?
E ceva dedesubt.
Ylva?
Bătrâne!
Cât era adevărat din povestea de aseară?
Cum adică? Toată era adevărată.
Atunci ia-mă pe corabie! O să te cred când văd cu ochii mei.
Nătărăule!
Nu spune așa doar ca să urci pe corabie!
Dacă vrei neapărat să navighezi, mergi cu tatăl tău.
Uite, e o corabie de război acolo.
Satul a folosit-o generații întregi,
dar sunt sigur că i-ar împrumuta-o tatălui tău.
Tata e cărpănos. Oricât l-aș ruga, mă refuză.
Nu e cărpănos.
Thorfinn, întinderea mării e înspăimântătoare.
Odată, când eram tânăr, am rămas înțepenit într-o banchiză.
Tocmai veniserăm în Groenlanda.
Eram nesăbuiți.
Proviziile ni s-au terminat rapid
și mâncam gheață ca să uităm de foame.
Până la urmă, corabia a fost strivită de gheață
și, neavând de ales, am mers pe marea înghețată.
În scurt timp, am rămas singur.
Toți cei șase tovarăși ai mei muriseră.
De ce?
De ce ne-am străduit atâta să trăim pe insula asta din nord?
Helga! Fierbe niște apă!
- Ylva, adu blănurile! - Bine.
Vai de mine! Ce s-a întâmplat?
Era îngropat în zăpadă.
Pare foarte dureros.
Ce a pățit?
- Ațâță focul! - Bine.
Tată…
Nu e deja mort?
Are membrele putrezite.
Plus că ar putea fi de rău.
Nu e…
Nu e din satul ăsta.
Bietul de el! Ce făcea afară, în viscol?
Cum adică?
E un sclav fugar.
Am putea avea probleme dacă îl adăpostim.
Eram fugari.
Strămoșii noștri trăiau mai la est.
Într-un ținut numit „Norvegia”.
Acolo e mai cald, iar marea nu îngheață.
Un tărâm minunat, apărat de multe fiorduri.
Dar, într-o zi,
a apărut un bărbat puternic, pe nume Harald.
Oastea lui de cucerire a trecut prin foc satele,
iar el s-a proclamat primul rege al Norvegiei unite.
Ne-a obligat să alegem.
Ne supunem regelui sau părăsim Norvegia.
Mulți disprețuiau tirania lui Harald
și au ales să plece departe ca să scape de asuprire.
Și au ajuns aici, în Islanda.
Minți.
Ești un mincinos, de fapt!
Tata și strămoșii mei nu ar da bir cu fugiții așa!
Boșorog neghiob!
Explorator ratat!
Tată!
Ascultă, tată! Moș Leif a zis…
Bine ai venit acasă!
Cine e?
Un sclav venit de altundeva. E fugar.
S-a trezit!
Ascultă! Poți să-mi spui cum te cheamă?
Mi-e frig…
Focul! Ylva, ațâță focul!
Bine.
De unde vii?
O să…
O să mă trimiteți înapoi?
La casa lui Halfdan…
Halfdan? Deci vii de dincolo de munți?
Urăsc locul ăla.
Îl urăsc.
Dar…
nu am…
unde altundeva să mă duc.
Thors!
Vino iute! Halfdan e în port!
Și-a adus oamenii și ne învinuiește de ceva.
Doar tu îl poți înfrunta.
Cer să afle unde e un sclav și au debarcat.
Leif îi ține pe loc,
dar ar putea izbucni oricând o luptă!
Vino, te rog!
Lanțurile sunt singura podoabă potrivită pentru gâtul cuiva.
Nu aurul, nici argintul,
ci lanțurile din fier.
Numai un gât înlănțuit
face pe cineva o idee mai prezentabil.
Nu credeți?
Azi-noapte, unul dintre sclavii mei și-a retezat lanțul și a fugit.
Știți cumva unde e?
Nu încerca să cauți zâzanie!
Vrei doar să dezgropi securea!
Mereu are neînțelegeri cu noi.
Am mai avut probleme cu ei.
Secătură! Îmi amintesc de tine.
Mi-ai tăiat brațul stâng în încăierarea aia!
Tu vorbești?
Ai îndrăznit să-i tai piciorul fratelui meu!
Destul, Ari!
Fratele meu a rămas infirm pe viață!
O să-ți retez și eu piciorul!
Să te văd! Voi și legile voastre sunteți niște scursuri!
Halfdan…
Pun lanțul pe tine, ticălosule!
Cine ia în derâdere legea e de neiertat.
Legea e lanțul.
Numai lanțul face om din brută.
Nu uitați asta!
Fugarul e un tânăr slav.
Știți cumva unde este?
Unde mă aflu?
E prima dată când simt atâta pace.
Rezistă! Nu te stinge!
Nu adormi, altfel o să mori!
Thors…
Tată…
Mamă…
Surioară…
Erați cu toții aici?
Îmi făceam griji.
Am fost vânduți separat.
Unde mă aflu?
De ce sunt…
Departe, spre vest,
dincolo de mare,
se întinde un ținut numit Vinland.
E un loc cald,
îmbelșugat,
îndepărtat, unde negustorii de sclavi și pârjolul războiului nu pot ajunge.
Ce spui?
Ai vrea să locuiești acolo cu noi, cândva?
Vinland…
Înțeleg.
Numele acestui loc
este Vinland.
L-am găsit.
Îmi cer iertare pentru tărăboi, Thors.
Dar sunt stăpânul de drept al acestui sclav.
Dă-mi-l înapoi!
- Tată… - Hai să mergem, Thorfinn!
Halfdan!
Îți putem explica.
Nu îl ascundeam.
De fapt, ți-am salvat sclavul de la moarte.
Halfdan, cât ai plătit pentru el?
Tată, e nepoliticos să pui asemenea întrebări.
Am dat două mioare.
Îți dau trei. Îl cumpăr eu.
Ce spui, Halfdan?
Îl iau cu mine.
O să-l folosesc ca să le dau o lecție celorlalți sclavi.
Atunci, îți dau patru.
Ticălosule! Pricepi ce spune stăpânul…
Tăcere!
Și dacă îți cer dublu?
Îți dau.
Opt mioare tinere, de până în trei ani.
Opt oi pe secătura asta.
E o afacere bună.
Nu se poate! V-ați înțeles?
Thors!
Crezi că l-ai eliberat din sclavie?
Și unde l-ai duce?
Aleg eu însumi oile.
Ylva, ești supărată?
Normal că sunt!
A dat opt oi degeaba, omul a murit!
Tată, neghiobule!
De ce ești așa de ciudat?
Tată!
Și noi am fost fugari?
Moș Leif a zis că strămoșii noștri au fugit din est.
A zis că au fugit și au venit aici.
Da. Așa se spune.
Atunci…
Dacă vrem să fugim de aici,
unde ne ducem?
Subtitrarea: Liana Oprea