Denne gang i Magic of Disney's Animal Kingdom,
møder en ung flodhest sin ligemand.
Vi vil finde ud af en hel del i løbet af de første fem minutter.
En haj tager en større bid, end den kan overkomme.
Dyrene er blevet en del af vores familie.
Og en gorillaunge søger nye højder.
En flodhesteflok stortrives i floden Safi,
der løber gennem Ituri-skoven.
Deriblandt er den her lille fyr, Augustus, på næsten to år...
som også bliver kaldt Gus.
NILFLODHEST
Lindsay har kendt Augustus hele hans liv.
Der er han.
Hey Gus.
DYREPASSER
Han er en lille ballademager.
JANUAR 2018
Han blev født her i Animal Kingdom meget sent om aftenen.
Det var spændende at se for os allesammen.
Det er fantastisk.
Det er sjovt at observere folk, der ser ham for første gang.
De fleste tror nok, han er fuldvoksen,
men han er stadig en lille unge.
Det her er det fedeste sted i verden at arbejde med flodheste.
Vi har så mange, som alle er forskellige og særlige.
Nu når hans anden fødselsdag nærmer sig, er Gus ved at blive voksen.
LEDER
Flodhestene er led i en redningsplan.
Så det er rigtig spændende, at lille Gus er kommet.
Han er en sjov lille flodhest, men du ved, han er skabt
til noget større. Han skal sendes videre til en anden park,
hvor han kommer til at få sin egen familie.
Så inden han skal afsted, forbereder holdet ham på, hvad fremtiden kan bringe.
Vi prøver at præsentere ham for nogle ting, så han er forberedt,
når han skal flytte hen til det nye sted.
Men fra naturens side kæmper flodheste om dominans.
For at undgå en misere, skal dyrepasserne være beredt på hvad som helst.
Vi ved, at de vil bryde med hinanden og at
der vil være nogle konfrontationer mellem de to, så vi holder allesammen øje
for at sikre os, at alt forløber sikkert.
For den unge Gus og mange på holdet bliver det et nyt eventyr.
Jeg mener, vi har ikke nogen favoritter, men hvis vi havde,
så ville Augustus nok være min.
Han er en lille rockstjerne.
Langs Gorilla-opdagelsesvejen bor der en meget speciel familie.
Disse vestlige lavlandsgorillaer udgør en fasttømret enhed
kendt som en flok.
Lederen Rachel ser til dem som en del af dagens morgenrunde.
Og der er en meget lille en, som hun holder særligt øje med.
Heroppe er Kashata, som bærer rundt på Grace.
LEDER
Grace er vores nyfødte. Nu er hun ca. seks måneder gammel.
VESTLIG LAVLANDSGORILLA
Den yngste gorilla i parken, Grace, er barn af moren, Kashata,
og faren, Gino, en fuldvoksen sølvryg, der er flokkens leder.
Som repræsentant for denne kritisk truede art er hun den sjette,
der er blevet født her, og moren elsker bare at vise hende frem.
Vi har et sted med udsigt gennem et vindue, som gorillaerne elsker.
Så på den første dag, da Kashata havde fået Grace...
MAJ 2019
...var hun lige her ved vinduet med Grace,
hvilket var pragtfuldt, for vores gæster fik lov
at se en nyfødt gorilla lige foran sig, som ikke var mere en et par timer gammel.
Der gik dog ikke længe, før dyrepasserne opdagede noget mærkeligt
ved ungen Graces udvikling.
En af de ting, vi lagde mærke til ved Grace var, at hun ikke levede
op til alle forventningerne.
Man kan se, hun laver det, vi kalder et amerikansk fodboldgreb,
så Grace holder sig ligesom fast til armen.
Noget af det, vi godt kunne tænke os, er, at Grace brugte sin krop
og styrke til at holde sig fast til Kashata.
Vi ville elske at se hende ride på Kashatas ryg noget mere.
Og hun kan ikke skjule sine fysiske udfordringer for sin mor.
Vi ser hende faktisk arbejde med Grace nærmest som en slags fysisk træning.
Nogle gang sætter hun hende ned, går en halv meter væk
og får Grace til at komme hen til sig...
eller holder hende i en bestemt position, så hun får trænet sine ben
eller arme.
Der er noget ved deres relation, der bare er svært at forklare,
og jeg tror, det er kunsten ved det.
Vi taler hele tiden om videnskab, men der ligger meget følelse i det, vi laver.
Siden hendes mor kun kan gøre så meget, har holdet bag kulissen
udviklet en plan om at støtte Graces styrke og koordination.
Okay, jeg åbner døren til gården.
DYREPASSER
Modtaget, åbner gårddøren.
Nu er det tid til komme ind til dagens træning.
God pige.
-Frøken Kashata. Kom nu. -God pige.
Sådan, godt gået, min pige! Se, hvad jeg har til dig. Lækkerier!
Se? Hun er klar. Hun er klar til nogle lækre sager.
Jeg beder Grace om at gøre forskellige ting
såsom at klatre op og ned af gitteret. Forhåbentlig op og ned, ikke bare op.
De øvelser udfordrer Grace til at bevæge sig uden sin mors hjælp.
Kom så op. Det er okay.
Kom nu!
Godt. God pige.
Ja, der kan du se. Du er så stærk.
Du kan godt. Det er okay. Lad os gøre det.
Grace beviser, hun kan klatre op, men nu drejer det sig om at komme ned
på egen hånd.
Vi har prøvet at opfordre hende til selv at komme ned fra gitteret
og bruge sine fødder lidt mere, end hun er vant til.
Mange gange griber hun bare fat i Kashata.
Lige her. Hvad synes du? Nej, for hårdt. Du er lidt træt.
Det er ikke den nedstigning, vi regnede med.
Grace var rigtig god til at klatre op.
Hun har stadig brug for at træne det at klatre ned,
men det er derfor, vi laver de her øvelser hver dag.
Kashata kom hende til undsætning et par gange. Det er ikke lige, hvad vi har brug
for i det lange løb, men jeg synes, vi har set fremgang, så jeg tror på det.
Ude på savannen i Kilimanjaro Safari
søger dyrepasser Jess tegn på kærlighed blandt flokken af sydlige hvide næsehorn.
Åh, Gud! Prøv at se de tumper.
Det er vigtigt, at de bliver flere ude i naturen, for der er mange dyr
på savannen, der er afhængige af det, som næsehorn er bedst til.
De producerer en masse affald,
som bliver til gødning...
DYREPASSER
...og den gødning hjælper planterne med at gro.
Det er en kæmpestor kilde for enormt mange dyr
inklusive dem selv.
Med håbet om at skabe et kærlighedsforhold har parken tilføjet
en ny han til flokken.
Det er Dugan, der står lige foran os.
Men den kommende Romeo er lidt genert i selskab med damer.
Han ser forlegen ud.
Han ved ikke helt, om han skal gå hen til pigerne eller ej.
De andre hannæsehorn, vi har haft her havde en meget mere selvsikker
tilgang til hunnerne. De var sådan lidt pågående,
hvorimod Dugan står i baggrunden og venter.
Dugan er noget af en gentleman.
Inden han kom hertil, levede Dugan som utvetydig ungkarl
udelukkende sammen med sin bror.
Nu er han i selskab med fem potentielle kærester.
Helen, Jao, Kiama, Kendi og Lola.
Fem piger, alle med forskellige personligheder.
Ved aldrig at have været sammen med hunner har Dugan ikke rigtig lært
at finde ud af, hvordan man bærer sig ad,
så han prøver ligesom at lære sig selv det.
Han burde have det som blommen i et æg, men sand kærlighed er ikke lige til.
Det er Lola. Hende kan Dugan lide.
Det er interessant, at hendes hale slår krøller.
Ofte betyder en krøllet hale ligesom, "Jeg har det godt".
Nu når Lola flirter lidt, passer det perfekt,
at Dugan tager affære.
Det er lidt sjovt, han følger efter hende.
Han har nok ingen anelse om, hvad hun vil have ham til.
Selvfølgelig har Lola en ven, der følger hende over alt.
Jao og Lola er bedste venner. Det tog ca. 30 sekunder, før hun
reagerede sådan: "Hey, stop en halv. Hvor er min ven?
"Jeg er må finde hende og bakke hende op".
Så det er ret sødt.
Nu vil Jao bare stå og stirre akavet på Dugan.
I Epcot otte kilometer...
...væk danner Oceanerne hjem for vanddyr
fra hele verden...
deriblandt Flash, en fuldvoksen hvidplettet bambushaj.
Flash er meget aktiv og frembrusende.
AKVARIST
Hun er omkring 20 år gammel.
HVIDPLETTET BAMBUSHAJ
Det er en hajtype med begrænset syn,
men Flash er blevet helt blind som følge af et uheld for nogle år siden.
Så hun støtter sig til sine andre sanser og en vovet nysgerrighed.
Det er et meget nysgerrigt dyr. Det søger rundt omkring,
og en af de måder, hvorpå det undersøger
ting, er ved at prøve at spise det.
Nogle gange er det en genstand, den trygt kan fortære,
og andre gange er det ikke, så det kan føre
til problemer.
Nu har Flash måske taget en større bid, end hun kan overkomme
af noget, som en gæst har efterladt.
Vi fik at vide, der var ting udefra nede i akvariet...
LEDER
...som vi regnede med var en slags mad, der var faldet i.
Og lige da vi var i færd med at fiske det ud, kom hun og slugte det.
Hvad end hun har spist, skal de have det ud med det samme,
så det ikke beskadiger hendes mave.
Da hajers maver og fordøjelsessystemer ikke er lavet til
hårde ting, kan det medføre en situation, hvor...
genstanden bliver i hendes mave og danner et kronisk sår.
Dr. Deidre kommer ind for at håndtere det, man her anser som en akut situation.
-Okay, er I parate? -Ja.
-Vi er klar. -Okay, lad os gøre det.
Det her er vandbedøvelse blandet i noget af hendes vand.
Hun er helt klart en treer.
For at minimere bivirkningerne fra bedøvelsen arbejder holdet hurtigt.
Du ligner en bekymret forælder. Er du okay?
Jeg har det fint, men "bekymret" er et godt ord.
Hun er dog i trygge hænder, så vi skal nok klare den.
DYRLÆGE
Okay, vi er lige gået ind gennem hendes mund, og som
I kan se, har vi et klart billede af hendes gæller.
Kevin, du siger til, hvis du møder nogen modstand.
Ikke endnu.
Vi nærmer os. Vi er omkring 20 centimeter inde.
-Skal jeg fortsætte? -Ja, fortsæt en smule.
Bare gå fremad.
Kevin, kan du lige gå lidt tilbage?
Dagens skurk! Så vidt jeg kan se, har vi at gøre med en mandel,
men den bedste måde at finde ud af det på er at få fat i det.
Så lad os gå fremad.
Jep, det er bestemt noget hårdt. Lad mig se, om vi kan fange det og...
Okay, kan du lukke den sammen?
Lad os prøve en gang til.
Okay, lad os gå fremad...
og lukke til.
Okay, hold fast så stramt,
-som du kan. Er du klar, Jen? -Jeg er klar.
Okay, lad os begynde at trække endoskopet ud.
Men hold fast så godt, som du kan.
Lad os se, hvad det er.
En mandel dækket til med slim.
Er vejrtrækningen okay?
Hun ser ikke for udspilet ud på nuværende tidspunkt.
Vi kigger lige inde i hendes mave.
-Et hurtigt tjek bekræfter... -Fantastisk.
...at Flash ikke er kommet til skade i maven.
Det gik rigtig godt. Jeg er virkelig glad for udfaldet.
Vi kom derind i rette tid. Det er perfekt.
-Det blev en god dag. -Lad os overføre hende.
Det er skræmmende at se dyr som Flash
gøre sådan noget. Ganske frygteligt.
Dyrene er blevet en del af vores familie.
VI tænker hele tiden på...
hvad fremtiden bringer for dyrene, når den slags sker.
Flash får hurtigt tilladelse til at vende tilbage til akvariet,
hvor der i den grad ikke er nødder på menuen.
Bag kulissen i Kilimanjaro Safari...
forbereder den unge Gus sig på at møde den 17-årige Biko.
Ligesom Gus er Biko på vej til et nyt hjem udenfor parken.
Man kan aldrig helt vide, hvilket humør Biko er i.
Nogle dage kan han være udadvendt, mens han på andre dage...
DYREPASSER
...kan være meget stille.
Idet han er en af vores mindre hanner, tænker vi, han og Gus
kan blive et godt makkerpar.
Hey Biko. Kom her, kammerat.
Inden de mødes, skal Biko have ordnet en skarp tand.
Kom nu. Sikken god dreng. Godt gået.
I dag har dyrepasserne Mark og Marcus taget tandlægernes plads.
DYREPASSER
Okay. Jep. Tak.
DYREPASSER
Det er et godt hvæs.
Kan vi fortsætte nu?
Okay. Du er hel fin.
Efter at have hilst på hinanden, er det tid til at åbne gabet...
Biko, åbn. Bliv ved.
...og komme i gang.
Det er en smertefri proces...
Hold den åben.
...som at klippe en fingernegl.
-God dreng. Ah, den er lige der. -Ja.
-Hold åben. God dreng! -Jeg fik den.
Godt gået, mand! Vi fik den.
Nu er der kun brug for at pudse efter på de grove kanter.
Det føles rimelig godt.
God dreng.
Og en dobbelt omgang vandmelon for en god ordens skyld.
Okay. Godt gået, makker.
For flodheste er det fedt at være til tandlægen, for de får en masse mad
hvorimod vi får at vide af tandlægen, at vi ikke må spise.
-Jeg er tilfreds. -Det lyder godt.
-Ja, godt arbejde. -I lige måde.
Han kigger på dig!
Ude på savannen...
Dugan, det hvide næsehorn, vænner sig langsomt til livet med damerne
og opdager, at kærlighed kan gøre ondt.
Kom så ned, makker.
Næsehorn kysser ikke, de sparrer med hornene mod hinanden.
Og damerne har været lidt ivrige efter at byde ham velkommen.
Så Dugans kærlighedsskrammer skal måske lige tjekkes efter.
Godt gået, kammerat.
Vi vil lige se nærmere på, hvad der sker mellem hans horn.
Vi har lagt mærke til et rimelig stort sår...
DYREPASSER
...så vi vil lige tjekke det og få dyrlægen
til at se, om det er okay.
Det er derfor, han hænger ud med os i laden i dag.
Godt arbejde. Dugan kan lide godbidder, men kan især lide at blive klappet.
Vi skal nok ordne dit ansigt.
De knytter rigtig tætte bånd til deres passere.
Det er ret specielt, for nogle af de andre dyr
kommer vi ikke ligeså meget ind på livet af.
Næsehornene knytter tættere bånd til én. De tilpasser deres adfærd
for at få noget kærlighed, hvilket er noget helt særligt.
Han laver sine dansebevægelser.
Kom så, smukke.
Men Dugan bliver søvnig af alle snackene og omsorgen.
Dugan, kom her, kammerat.
Lige når dr. Jeff dukker op.
Hej, kan du stille dig op?
-Jeg ved lige, hvordan han har det. -Kom nu, Du.
-Op med dig. -Jeg har brug for min eftermiddagslur.
Snacks? Hey Dugan, er du vågen?
Han er gået i brædderne.
-Kom nu, Dugan. Kom så, kartoffel. -Jeg tror ikke, vi kan overgå hans lur.
Dugan kører efter sit eget skema.
De her dyr er så store, at vi kun kan bede dem om at gøre noget.
Hvis de siger nej, er der ikke noget at gøre.
FLODHESTE
Bag kulissen i flodhesteladen er det en stor dag for Gus og Biko.
Det er tid til et hurtigt møde, også kendt som et davs,
for at se, om de to kan sammen.
Biko kommer til at være i bås seks, mens Gus er helt ovre i bås fire.
Så genner vi ham hen til bås fire.
Så står de forhåbentlig ved siden af hinanden i ca. 20 minutter.
-Vi er klar. -Fedest.
Vi er klar.
Gus går hen mod mødestedet ledt på vej af en lækkerbisken.
I den anden ende af laden venter hans legekammerat på 1360 kilo.
De to hanner har territoriale træk, men holdet holder øje med,
hvordan de reagerer.
Godt med næserne mod hinanden.
-Han vifter med hales. -Gus.
Der er en hel del viften med halen, hvilket vi ser som et rigtig godt tegn,
for det viser, at Gus er meget interesseret i at hænge ud med Biko.
Så vidt jeg ved, har Biko ikke gjort det samme.
Det betyder, han er helt rolig, hvilket er fedt.
Sikken god flodhest.
Den energi, som Biko udstrålede, var lige hvad vi havde håbet på.
Vi vil gerne have, de er rolige og fattede.
Du er okay. Det er i orden.
Der kommer flere møder, men det i dag var en lovende start.
Jeg synes, det gik strålende. Det var utroligt,
så vi håber bare, de kan beholde den energi til næste gang.
I dag er Dugan frisk og parat til at komme til dyrlægen.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Denne gang er det dr. Dan, der tager den.
Hvordan har Dugan det?
DYRLÆGE
Han har det godt. Vi har lige vasket hans ansigt
og fået det hele væk. Der var sådan lidt pus her...
DYREPASSER
...i løbet af ugen, tror jeg.
Så bare lidt pus af og til,
men ikke hver dag, og han har ikke været følsom hver dag?
Jeg tror, der har været pus hver dag.
Det, jeg gør med Dugan lige nu, er at bruge et termografi-kamera,
som giver et billede af, hvor på hans krop der er varmere.
Det, jeg leder efter er områder på kroppen, hvor der ikke burde
være varmt, og det er der. Man kan se pletten på hans pande.
Helt klart det varmeste...
-Lige her. -Okay.
Man kan se det her røde område.
Jeg tror måske, han enten har noget fremmed materiale såsom skidt,
plantemateriale, heromkring, for det er der, hans krop
reagerer mest, og der er lidt blødt
-lige der. Men han er en hård fyr. -Ja.
Hørte du det? Han siger, du er hårdfør.
Jeg tror dog, hans kærester er hårdere end ham.
Det er godt at skylle det stykke for i det mindste at fjerne pusset osv.
Jeg vil ikke give ham noget oral medicin lige nu.
-Okay. -Den gode nyhed er,
at det ikke virker til at gå ham på.
Han tusser bare rundt som han plejer.
Dugan får grønt lys til at vende tilbage til savannen
og fortsætte sin næsehornsflirt.
Ikke langt fra savannen...
vokser ungen Grace hurtigt.
Men hendes koordination har stadig brug for støtte.
Så bag kulissen
har holdet tilkaldt særlig assistance.
Den evne, vi har til at få fat i folk
uden for den zoologiske branche og samarbejde med dem
om at forbedre vores dyrs liv er noget helt særligt.
Menneskebabyer og gorillaunger lærer og udvikler sig på lignende vis.
Så Grace træner med to eksperter i børneudvikling,
-Marzena og Susan. -Godt gået, baby. Du klarer det godt.
Sidste gang, vi så hende, havde hun stadig forsinkelser...
ERGOTERAPEUT
...i forhold til sine greb både med de øvre og nedre ekstremiteter,
så vi ved ikke helt, hvad vi kommer til at se i dag.
Men vi er spændte.
Kan du få hende til at klatre helt derop?
FYSIOTERAPEUT
Ja.
Når hun lige er færdig med at spise.
-Kom nu, Grace. -Helt klart motiveret.
-Hold fast. Jeg har noget mad. -Bare fortsæt, lille pus.
-Pragtfuldt. Godt arbejde, Grace. -Godt gået, Grace.
Men den egentlige udfordring består i at komme ned igen uden mors hjælp.
3 UGER SENERE
Hvad synes du? Nej, for svært. Kashata kom hende til undsætning.
Det er tid til at teste, hvor langt hun er nået.
-Klatrer hun også ned? -Ja, hun gør det mere nu.
Det er lidt sværere at komme ned.
Det virkede lidt klodset.
Se, hvordan hun bare stikker hælen igennem.
Sidder du lidt fast, Grace?
Som om det ikke var noget. Hjælp! Det går forrygende.
Godt arbejde, Grace. Wow.
-Sådan. Lige i øjet. -Det er perfekt.
Det er meget bedre. I det mindste hopper hun ikke ned til mor.
Kan du huske, da det var rigtig svært?
Grace har taget endnu et skridt i den rette retning.
-Det er øjeblikke som det her. -Det tror jeg.
-Åh, Gud. -Det er utroligt.
Nu er hun klar til at gå på opdagelse og lære verden at kende.
Det er fantastisk.
Jeg føler mig rigtig heldig ved at være en del af det her,
hvor jeg kan bruge de færdigheder, jeg har fået af at arbejde med børn
i en helt anden sammenhæng. Det er vidunderligt.
DEN DEMOKRATISKE REPUBLIK CONGO
Ungen Grace har endda et særligt navn.
Det er en reference til et...
...gorillareservat og bevaringsuddannelses-center
i Den Demokratiske Republik Congo.
Der er eksperter, der tager sig af kritisk truede forældreløse gorillaer.
Via lille Grace bringes ånden fra centret i forbindelse
med temaparken Disney's Animal Kingdom.
FLODHESTE
Biko og Gus har med tiden lært hinanden at kende,
dog hele tiden med en sikkerhedsbarriere imellem sig.
Denne gang skal de mødes uden.
Okay, Biks, er du klar?
I dag er det første gang i et årti, at nye hanflodheste præsenteres for hinanden.
Et resultat af måneders undersøgelse og grundig forberedelse.
Vi kommer til at overvåge dem så meget som muligt.
Under forløbet vil vi have folk til at holde øje med dem
over det hele. Så hvis en af dem eller begge to
vil indenfor i laden,
kommer der til at være nogen.
Åbner dør ni.
Klar.
Forhåbentlig kommer vi til at se Gus opføre sig underdanigt,
så han lader Biko bestemme. På den måde ved...
LEDER
...vi, venskabet vil fungere.
Lille Gus kommer først ud.
Der er han, den lille. Indtil videre ser han ret rolig ud.
Der kommer Biko.
Vi får meget at vide i løbet af de første fem minutter.
Jeg tror, Gus har set ham.
Gus går ned i vandet...
og dukker nok op igen, for han tænker vist,
"Jeg har en ven":
De ser godt under vand, så han kan måske se Gus
dernede.
Og nu nærmer Biko sig,
så jeg tror, de er helt klar over hinandens tilstedeværelse.
Okay. Det er lovende.
Det ser ganske fredeligt ud. Det er godt. Det er rigtig godt lige nu.
Det er så nu, det bliver interessant.
Nu viser Biko virkelig sin styrke.
Han lægger simpelthen sit hoved oven på Gus.
Han siger ligesom, "Jeg er den dominerende".
De er begge under vandet igen.
Det, man kan se nu, er, at Gus og Biko brydes lidt.
Det er normalt for flodheste, der møder hinanden.
Det er præcis, hvad vi altid forventer at se, når de to drenge
bliver bragt sammen.
Gus holder stand.
Alt det, vi ser lige nu, er passende opførsel
for to hanflodheste.
Jeg håber, Gus giver efter og opdager sin rette position.
Han vil falde til ro eller prøve at løbe indenfor.
De kan opfange signalet. Se, Gus er på rampen.
Jeg ved det ikke. Han gør det.
-Han kigger. -Kan du se nogen?
Det var ikke lige den afslutning, vi havde ønsket os.
Gus fandt ud af, han ikke havde lyst til at være med,
så han trak sig ligesom for at slippe væk fra Biko.
Gus er på rampen.
Gus går op ad rampen nu!
Man håber, de kan hænge ud, men du ved,
de gjorde, hvad hanflodheste nu engang gør, så det kan ikke komme bag på én.
Resten af holdet går om bag kulissen for at sikre sig, at Gus er okay.
Hej. Hvad skete der derude? Det var spændende.
Hej. Ikke dårligt. Du gjorde det godt. Du er for sej.
Jeg regnede med, Gus ville være lidt underdanig,
men han afstod fra det lige fra starten.
Det var en kamp lige med det samme.
Gus er desværre stadig lidt for lille.
LEDER
Han er en stor flodhest i en lille krop.
Efter Dugans sår i ansigtet er helet, er det hvide næsehorn tilbage på savannen...
Hej Dugan. Hej Lola.
...i selskab med sin yndlingshun.
Han har udvist stor interesse for Lola.
Og hun virker interesseret i ham,
så hun er begyndt at sætte farten ned foran ham.
Dugan er rimelig romantisk, for han begynder ikke at
prøve på at parre sig før solnedgang.
Han forsøger faktisk at kopulere, men det går ikke så godt.
Lola er ret fantastisk, for hun bliver stående sammen med ham
med stor tålmodighed.
Han kan virkelig godt lide Lola, og de gør begge to det, der skal til,
så måske er der en unge på vej.
Som I kan se, er Augustus stadig alene.
Vi har arrangeret en introduktion med ham og Biko
og fundet ud af, de nok ikke er det bedste match.
Biko er lidt lille af en voksen han at være.
Han har altså meget at kompensere for, vil jeg sige.
Målet for Gus og Biko er, at de skal hen i andre parker
og komme i kontakt med andre hunner,
hvor de forhåbentlig kan danne deres egne familier.
De to er måske ikke blevet bedste venner,
men der venter en lys fremtid for dem begge.
Den her introduktion har været en lærerig proces og mulighed for,
at Augustus og Biko kan blive introduceret til anden flodhest,
som de ikke har mødt.
God træning, der klæder dem godt på.
Dyrepasserne på savannen har en formodning om, at en af hunnerne
er blevet drægtig med Dugan, det hvide næsehorn...
Hej mor.
-...men ikke den, de havde regnet med. -Godmorgen.
Hej smukke pige. Hun tænker nok: "Hvor er min mad? Hvor er den?"
Det her er altså Kendi. Kendi er flokkens hønemor.
Hun er det allerførste næsehorn til at blive født her.
Jeg håber virkelig, hun er gravid.
Vi ville blive ellevilde over at få en kalv, og du ved,
dele af det handler selvfølgelig bare om glæden ved at have en kalv i laden,
men det er essentielt for deres art.
SYDAFRIKA
Det hvide næsehorn er tæt på at være en truet art.
Vi har brug for flere af dem i verden,
så det, at Disney formår at avle dem
og dermed tager aktivt del i artens bevaringsplan
er utroligt.
Og det er ligesom grunden til, vi laver det, vi laver.
Så her til morgen
skal jeg indsamle en afføringsprøve.
Praktisk talt er det nemlig hendes graviditetstest.
En rigtig god måde at teste, om hun er drægtig på,
bare med en afføringsprøve.
Så det eneste, jeg skal er at gå derind og tage den, men lige nu
er hun i sin sovebås, så jeg beder hende om skifte til en anden,
så jeg kan kommer sikkert derind og få fat i noget bæ.
God pige. Godt arbejde, mor.
Man kan finde drægtighedshormoner i næsehornsfæces...
Okay.
...ligesom i urin eller blod.
Jeg graver ind i midten af bunken,
fordi vi gerne vil have den varmest mulige bæ.
Det er der, alle de gode hormoner er.
Jeg skal rode lidt rundt i det for at finde den rette klump.
Næste skridt er så, at vi tager den her afføring
og lægger den i fryseren.
Så giver vi det til vores endokrinologihold,
som gør det, der skal til for at lave testen,
og så ved vi, om der kommer en unge...
hvilket ville være fantastisk! Så spændende.
Et positivt resultat kan betyde, at Dugan er ved at blive far...
for allerførste gang.
-Jess. -Hey.
-Gæt, hvad der er sket. -Hvad?
Vi har et drægtigt næsehorn.
Wow. Jeg ved slet ikke, hvad jeg skal sige.
Jeg kan ikke...
Vi skal have en unge.
På Gorilla-opdagelsesvejen er Rachel kommet for at se til Grace.
Hvordan har I det?
Jeg leder efter frøken Kashata og Grace. Hvor gemmer de sig i dag?
Se, hvor lidt Grace laver her til morgen.
Noget af det fede ved Grace er at se,
hvor langt hun er nået på bare få måneder.
I de her dage har jeg især lagt mærke til hendes greb.
Til at begynde med kunne hun virkelig ikke gribe fat om noget.
Hun kunne ikke folde sine fingre.
Hendes hånd var meget flad.
Nu folder hun simpelthen fingrene.
Hun er i stand til at tage fat i noget mad og tage det i munden.
Noget af det, vi så i starten var, at Kashata holdt Grace meget tæt på sig,
hvilket vi delvist tolker som Kashatas måde at være mor på.
Hun er meget beskyttende.
Men det var også, fordi Grace var ret svag.
Nu er Grace blevet mere uafhængig.
Hun går på opdagelse for sig selv, hun søger føde,
og det, at Kashata tillader hende alt det,
fortæller os, at selv Kashata har øje for en forandring
i Graces styrke og udvikling.
Der greb hun lige fat i mors ryg og trak sig selv op.
Det er et stort skridt for hende.
Når jeg ser det, bliver jeg begejstret, for så ved jeg, at alt det arbejde,
vi laver, faktisk gør en forskel, og jeg oplever forbedringerne.
Vi kunne ikke have gjort det uden alle de folk,
der hjalp os. Det har været en stor holdindsats.
Gino, taler vi ikke nok om dig?
Får du ikke nok opmærksomhed? Er du ikke underholdt? Gino.
Tekster af: Anders Langhoff