-Hej, Jim. -Godmorgen.
Tak.
Er det alle dine ting? Jeg hedder Sharon.
Bruger du medium?
Okay...
Telefonen er forudbetalt. Nummeret burde stå her et sted.
Jeg vidste ikke, hvad du ville have. Alle er jo forskellige.
Øjendråber, hårlak, den slags...
Ham den sidste brugte balsam i stedet for barberskum. Bare sig til.
Skal jeg tale langsommere?
Nu skal jeg.
Sådan. Godt.
Du er nok mere eventyrlysten.
Jeg hader fly. Jeg kan ikke lide at være oppe i luften,
mens folk ånder mig i nakken.
Flot, min ven.
Sådan.
Så rejser vi os langsomt op.
Badeværelser kan være farlige.
Her, lad mig hjælpe dig.
Frank kunne bedre lide Naproxen end Advil.
Han havde betændelse i skulderen. Han pakkede færdigretter på en fabrik.
Jeg spiste dem ikke. Det var nok al den ammonium, der gjorde ham syg.
-Hvor længe er det siden? -Ni år.
Jeg blev så god til at passe ham, at det blev min levevej.
Så jeg gik i skole og fik mit diplom.
Sikke et usselt liv.
Undskyld.
Pyt. Folk siger ting, de ikke mener.
Nogle kan ikke huske ordene. Det bliver nemmere.
Kan du huske hans navn?
John Jones.
Mary Black?
Ingen anelse.
Okay. Prøv med den anden hånd.
Du kan godt.
Flot. Vi prøver igen.
Sharon!
Det er okay, min ven.
Det er okay. Så, træk vejret. Hør, hvad jeg siger.
Det er okay. Du er okay. Sådan. Træk vejret.
Ind... og ud.
En til. En til.
Flot.
Godt. Det er en svær en. Sådan bliver det ikke i fremtiden.
Er du her?
Tak.
Skal vi køre en tur, før det bliver mørkt?
Drej til højre ind mod byen.
Jamen dog.
Du er klar.
Stands. Du skal holde ind til siden. Her.
-Undskyld. -Det gør da ikke noget.
Det er svært.
Det er ikke svært. At køre bil burde ikke være en sejr.
Jeg mener at flytte. Omstillingen kan være svær.
Hvis du ikke føler dig klar, kan vi måske forlænge dit ophold.
Jeg har ikke råd.
Jeg skal også tilbage.
-Hjem? -Nej, på arbejde. Sendes ud igen.
Du gør store fremskridt, men du er slet ikke klar til at arbejde igen.
Hvad fanden er så pointen med det her?
Glem nu ikke, hvad vi talte om.
Få styr på tingene. Forudse hukommelsessvigt.
Lav lister. Læg dine ting, så de passer sammen.
Læg to af samme slags sammen, som vi har trænet.
-Jeg glemmer ikke. -Det gør folk. De bliver for selvsikre.
Hvordan kommer du hjem fra bussen? Vi skriver det ned.
Min mor henter mig på busstationen.
Vil der være andre til stede? Din bror?
Jeg har ikke været hjemme i lang tid. Jeg bliver kun kort.
-Det kan hjælpe at have selskab. -Jeg har det fint alene.
Ativan, Depakote, Cymbalta, Vicodin. Genoptræningen er ikke slut.
Du må arbejde hårdt hver dag for at blive som før.
Ja.
Det skal nok gå.
-Du tror vist, du er morsom. -Den er herinde. Øjeblik.
Bare vent der.
Lynsey?
-Sagde du ikke, du kom på fredag? -Mor?
-Er du okay? -Jeg har det fint.
Jeg har taget tidligt fri på fredag.
Jeg ville købe ind og gøre bilen ren først.
Købe en kage og hente dig. En rigtig hjemkomst.
Pyt med det.
-Vil du møde Ted? -Nej. Jeg er nødt til at sove.
Så er vi stille.
Jeg skal tidligt på arbejde, men du kan sove længe.
Lyns?
Jeg var bekymret.
Du ligner dig selv.
TELEFON PUNG
-Kan jeg hjælpe dig? -Mangler I stadig folk?
-Til at rense pools? -Ja.
-Er du hjemme på sommerferie? Fra college? -Jeg er lige kommet hjem fra Afghanistan.
Tak for din indsats. Min far var i flåden. Korea.
Hvorfor vil du rense pools?
Jeg kan godt lide vand. Jeg rensede pools på Newman.
Der er nok ikke mange swimmingpools i Afghanistan.
Ikke der, hvor jeg var.
-Kan du køre bil? -Ja.
-Super. Kan du begynde i morgen? -Ja.
Væk fra vejen, for helvede!
Pis! Pis, pis!
Uha.
En Scottsdale fra '85? Den gamle model. Fed bil, du har der.
Ja, ikke længere.
-Hvor længe har den gjort det? -Kun lige nu. Det er ikke min.
-Hvornår er der sidst skiftet olie? -Det ved jeg ikke.
Det er fint. Santiago?
Vent indenfor. Der er køligere.
Ja.
Jeg havde ret i, at det var udstødningsventilen.
Det er formentlig bare karburatoren. Jeg kan finde reservedelen på eBay.
Men det kan tage lidt tid, før den når frem. Har du travlt?
Jeg bliver nok ikke så længe.
-Hvad koster det? -Cirka 400 plus arbejdstid.
Måske mere, hvis vi finder andet.
Jeg ved ikke, om jeg vil lave den. Det er jo ikke min.
Nej, ved du nu hvad... Det er en fin bil.
Du kan lade den stå her hos os. Når reservedelen kommer, ringer jeg.
-Jeg kan ikke mit nummer. -Altså bare om bilen.
Nej, jeg kan faktisk ikke huske mit nummer.
Hvad så med... Hvis du ringer til mig, så kan jeg se dit nummer.
Må jeg se din telefon? Nu ringer jeg til mig selv.
Så kan man se nummeret. Det er nemt.
-Jeg hedder Aucoin. -Tak.
Hej, Scottsdale '85, er du okay?
-Jeg har det fint. -Det er varmt. Vil du have et lift?
-Hvor skal du hen? -Ned til Tchoup og Bordeaux.
-Skal du have en sno-ball? -Nej.
Jo, måske.
Vil du høre noget musik? Du kan bare vælge en CD.
Min mormor spillede tit den plade. Hun elskede ham Ernie.
Han gør bluesmusikken til grin.
-Er du herfra? -Ja, født og opvokset. Hvad med dig?
Det samme.
-Hvilken high school? -Newman.
-Jeg fik et studielegat. -Jeg gik på De La Salle.
-Var det Aucoin, du hed? -De fleste kalder mig James.
-Jeg kendte en Jess Aucoin på De La Salle. -Det er min søster.
Jeg spillede basketball mod hende. Hun var hård.
Det vilde er, at han blev begravet med sin svigermor.
-Nede i Claiborne. -Ironisk.
-Pis. -Det er derfor, ingen køber CD'er mere.
Nej, men jeg er gammeldags, så...
Kender du den?
-"Here Come the Girls"? -Nemlig.
Sådan, Newman.
Okay.
Først skrubber du, så bruger du nettet og fjerner blomster og blade fra overfladen.
Så tager du det tunge net og fjerner sten, kviste og agern.
De stopper afløbet og ødelægger pumpen. Er du okay? Kan du godt klare det hele?
Ja, afløbet...
Okay, godt. Så skal du tømme filtrene.
Filtrene skal man tage alvorligt. Man ved ikke, hvad man finder i dem.
Man kan sige meget om et menneske ud fra deres poolfilter.
Du skal lægge nogle flere kræfter i.
Sådan. Folk behandler deres pools ad helvede til.
Ikke mere klor. Jeg henter noget i bilen.
-Kan du godt klare det selv? -Ja.
Så tager du Octavia Street i morgen.
Så kom bagefter. Ja, skat.
Okay, så ses vi.
Nå, her er du. Jeg så ikke bilen.
-Den er på værksted. -Hvorfor? Hvad koster det?
-Bare rolig, jeg skal nok betale. -Det var ikke derfor.
-Hvordan har du det? -Godt. Jeg har det godt.
Kommer du ikke herud? Jeg trænger til en drink.
-Er du træt? -Ja.
Okay.
MEKANIKER: DU GLEMTE DIN NOTESBOG I MIN BIL.
-Hallo? Er her nogen? -Jeg er heromme.
Her er sgu pænt.
-Jeg bliver vel ikke skudt? -Ikke i dag. Ejerne er bortrejst.
-Tak. -Det var så lidt.
-Vil du sidde lidt? -Ja.
Svømmer du?
Ikke rigtig, nej.
-Jeg så det på din gang. -Tja, jeg kommer omkring.
-Har du været udsendt? -Nej. Men det har du, går jeg ud fra?
-Jah. Jeg er lige kommet hjem. -Hvordan går det?
-Ja... -Ja.
Kig lige op.
Og venstre hånd.
Rigtig fint.
Altså Ativan, Cymbalta, Depakote, Vicodin og en hjerneskade.
Som du kommer dig utrolig fint over. Med en hjerneskade ved man aldrig.
Jeg har det godt. Jeg vil gerne vide,
hvad der sker, hvis jeg holder op med at tage medicin?
Så kan du få kramper, angstanfald, abstinenser og depression.
-Jeg har det fint. -Er det muligt, at det skyldes pillerne?
Forklar mig, hvad der forårsagede hjerneskaden.
Står det ikke?
Der står "hjerneblødning pådraget i Afghanistan efter eksplosion af køretøj."
-Det var årsagen. -Jeg vil gerne høre dig fortælle om det.
Jeg beder bare om at slippe for medicinen. Jeg har aldrig taget medicin før
og vil ikke gøre det resten af mit liv.
Hvis du søger en neurolog, der deler piller ud som slik, er det ikke mig.
Jeg arbejder for ingeniørtropperne.
Mit speciale er vandsystemer. Jeg var udsendt til en dæmning.
Dæmningen ligger 20 minutter fra basen. Vi var tre køretøjer.
Ti minutter fra basen eksploderer det forreste.
Jeg ser det gennem forruden. Og så eksploderer mit køretøj.
Først ved jeg ikke, hvad der er sket,
men manden ved siden af mig, en sergent, brænder.
Han har flammer op ad benene og på brystet, og han slår på dem.
Jeg kan ikke se eller få luft.
Til sidst får nogen åbnet bagdøren,
og folk slipper ud. Jeg kan se sollys, så jeg bevæger mig hen mod det.
Men der lyder skud overalt, og alle, der slipper ud, bliver skudt.
De stiger ud og falder om, så jeg kan ikke komme ud.
Men jeg skal ud, for der er ild i manden ved siden af mig.
Så besvimer jeg og vågner på hospitalet.
De fortalte, at eksplosionen havde fået min hjerne til at bløde.
-Hjælper det på din diagnose? -Ja. Tak for din åbenhed.
Hvordan sover du?
Ikke så godt.
Hej.
Du har mad.
-Hvor mange lån har jeg taget i huset? -Tre.
Jeg har talt med Debbie. De mangler nogen på kontoret.
Så kunne vi holde pause sammen. Hyggeligt, ikke?
Jeg har fået et job.
-Har du? Som hvad? -Poolrenser.
-Hvad laver du? -Pools. Jeg renser dem.
Vil du hellere arbejde ude i varmen end på et køligt kontor i et stormagasin?
Jeg lovede Debbie et møde. Jeg fortalte, hvor klog og smuk du er.
Jeg kan ikke arbejde på kontor.
Jo, du kan. Det er et godt job. Med sygeforsikring.
Jeg kan ikke kigge på en skærm hele dagen.
Prøv nu. Måske ikke dit drømmejob, men det er poolrenser vel heller ikke.
-Det er kun, indtil jeg skal tilbage. -Hvad mener du med "tilbage"?
Det er løgn.
Hvornår ville du fortælle det? Vil de have dig tilbage?
-Jeg vil prøve. -I din tilstand?
-Det er ikke dit problem. -Det er det, når jeg bliver ringet op
af en læge fra Tyskland, der siger, du er eksploderet.
-Jeg har det fint. Det skal nok gå. -Okay, Lynsey.
Du er på besøg, så besøg mig. Hvordan har du det?
Ikke så godt.
Det var fortroligt.
KRITERIER FOR GENUDSENDELSE
FYSISK FORM HELBREDSKRAV
-Pas på hjørnet. -Tak.
Drej den.
-Ja. -Ja, okay.
-Hvad gav du for den? -En halvtredser.
Jeg skal bestå en test for at kunne arbejde igen.
-For at rense pools? -Nej, mit gamle arbejde.
Har du prøvet?
Jeg har fået fysioterapi. Men jeg har ikke trænet længe.
Heller ikke mig.
-Noget nyt om min bil? -Hvilken bil?
Vi har bare haft travlt.
Der er en hvid dame, der altid ringer og vil have flyttet sit træningsudstyr.
Mærkeligt.
-Hvad med dig? Hvordan er poolbranchen? -Benhård.
-Virkelig? -Nej.
Sjovt.
-Skal vi stille den her? -Ja. Det er fint.
Okay.
-Overdriv nu ikke. Det er hedt i dag. -Jeg kan godt tåle varmen.
-Tak. -Du siger bare til.
Ja, okay.
Skal vi gå ud og få en burger?
Meget gerne. Jeg ville have spurgt, men det virkede så mærkeligt. Giver du?
Det var ikke meningen.
Jeg har ellers lige flyttet en romaskine for dig.
-Hils ham fra mig. -Det kan du tro.
-Jeg giver, James. -Du giver da altid, søde.
Ikke altid.
-Tak. -Hun har gået i skole med min mor.
-Så du drikker slet ikke? -Hvad?
Drikker du slet ikke?
Jeg har ikke prøvet. -Har du aldrig drukket en øl?
Nej, ikke siden jeg kom hjem. Jeg tager ret meget medicin.
Hvilken medicin?
Medicin, så man ikke skyder hovedet af sig.
Javel.
Mener du smertestillende? Tossepiller? Lykkepiller?
Kun smerte og tosset.
-Hej, må jeg give en øl? -Hvad?
Du er meget smuk. Må jeg give en øl?
-Nej tak. -Kom nu.
-Du drikker sodavand i New Orleans. -Hun sagde nej, makker.
Du kan sgu også få en øl.
Både døv og blind. Nej, for jeg har allerede en øl.
Og min pige sagde nej.
Den fangede jeg ikke lige. Er du hans pige?
Beklager, jeg har en kæreste.
Så hun er din pige, og hun har en kæreste?
Lige præcis. Hun er min pige, og hun har en kæreste.
Er det okay med dig, makker?
-Man har da lov at prøve. -Hav en god aften.
Idiot.
-Jeg ved godt, du ikke er min pige. Men... -Det er fint.
Okay.
-Jeg vidste ikke, du havde en kæreste. -Det har jeg heller ikke. Har du?
Nej. Jeg har været forlovet. Engang.
Hvad skete der?
Jeg mistede benet.
Må jeg smage din øl?
-Er du sikker? -Ja.
-Tak. -Ja, det er den sidste.
Jeg vil lige sige, at det med, at jeg ikke har en kæreste...
-Nej, det var bare... -Lad mig lige...
Jeg er ikke kæreste med drenge. Jeg har pigekærester.
Altså ikke lige nu, men når jeg har, er det det, jeg har.
-Okay. Jeg var heller ikke... -Jeg ved det godt. Tak for det.
Jeg siger det bare, så nu ved du det om mig.
Okay, jamen... Det er fint.
-Tak? -Det var så lidt.
Det er fint. Helt fint.
-Jeg har aldrig røget pot. -Seriøst?
-Min bror tog stoffer nok for os begge to. -Ja?
Crack, meth, vaskepulver.
Noget alkymi, han fandt på nettet. Det virkede ikke. Svedne lunger.
Nå, for satan.
Hvad skete der med dit ben?
-Lige ud af det blå. -Hvad skete der?
Jeg kørte galt.
Jeg kørte galt sammen med Jess...
...og hendes søn, min nevø, Antoine.
På Causeway-broen.
Jeg kan huske, at jeg kiggede i bakspejlet...
...og jeg kunne se Jess' ansigt.
Jeg husker hendes blik.
Som om hun sagde farvel. Du ved...
"Vi ses."
Og så vågnede jeg ligesom.
Jeg mærkede noget trykke på mig, et meget, meget hårdt tryk.
Det viste sig, at bilen var helt smadret.
Og jeg var lige så smadret. Det her ben...
Det ben var så lemlæstet, at når jeg kiggede ned,
kunne jeg se sålen i min egen sko.
Så var der nogen, der skreg uden for bilen.
Ikke inde i den.
Døde Jess?
Nej.
Ikke Jess.
Det gør mig ondt.
Ja.
Hej, er du okay?
Hvis du får mørke tanker, så lad dem strømme igennem dig.
-Ja. -Ja.
-Hvordan gør man det? -Det er... Hvad er det mørke?
-At være her igen. -Du elsker ikke byen?
-Det er ikke byen. -Hvad er det så?
Det er huset.
Alle de aftener ved spisebordet, hvor min bror sad og faldt i søvn.
Og min mor sagde: "Den stakkel. Han er så træt."
Jeg savner ham.
Vi var begge to fanget i det hus.
Kun jeg slap ud.
Jeg havde ikke troet, jeg ville komme tilbage.
-Men så blev jeg sprængt i luften. -Hvad blev du?
Vejsidebombe.
Hovsa! Tak.
Okay, så...
Har du travlt?
-Har du travlt? -Nej.
-Heller ikke mig. -Tak.
Rart hus.
-Stort. -Ja. Det er for stort til mig. Ikke?
Jeg har intet imod store huse.
Ja, det var familiens hjem.
-Er du vokset op her? -Nej nej.
Mig og Jess købte det, efter mor døde.
Vi boede her sammen.
Tre år med mig, hende og Antoine.
Det var...
...godt.
-Og du blev? -Jess flyttede, og jeg...
Ja, jeg blev.
Min mor blev i vores fælles hus.
-Hun er den eneste tilbage. -Jeg ved ikke, hvad du mener.
Jeg tror ikke, det er sundt. At blive.
For hende? Eller for mig?
For mig selv.
Du behøver jo ikke blive boende hos din mor.
-Du kunne flytte ind her. -Hvad?
Flyt ind. Du kan få dit eget værelse.
Ved du, hvor mange jeg har? Jeg mærker dig slet ikke.
-Jeg tror ikke... -Jeg bager ikke på dig. Jeg vil bare...
-Det ved jeg godt. Men du er fuld. -Det er rigtigt.
Det ville være rart med lidt selskab.
En at drikke kaffe med om morgenen. Og ryge med om aftenen.
Lave mad med.
Ligesom før.
Det er lige meget.
-Tak for turen. -Selvfølgelig.
-Du må ikke dømme mig. -Det gør jeg heller ikke.
-Hvor var du? -Ude med en ven.
-Har du drukket? -Måske lidt.
Lynsey. Jeg troede, du var den ansvarlige af os.
-Det er jeg også. -Bliv nu ikke som tante Leslie.
Eller hvem som helst fra min familie. Eller fra din fars side.
-Okay, mor. -Er du sulten?
-Jeg tog en burger. -"Jeg tog en burger."
Du var altid så skæg som barn, og så blev du så alvorlig.
Du er sikkert træt.
Arbejder du i morgen?
Ren luksus.
-Hvad siger lægerne? -Jeg har en tid den 22.
-Jeg kører dig. -Det behøver du ikke.
Jeg vil gerne. De behandler en bedre, når man har en med.
Hvis nogen gider det, kan man jo ikke være så slem.
-Er du sikker? -Ja! Er det så utroligt?
Undskyld.
Tak.
Sveder du ikke patterne? Hop dog i poolen.
Det er sundt. Man slapper af.
Du skal ikke springe i.
-Hvad? -Hvorfor tog du så langt væk?
-Det ville jeg bare. -Men hvorfor? Hvorfor ville du det?
Mange grunde.
Som du vil dele?
Nej.
Var her så utåleligt?
Bare sig det.
Ja, der var.
På din alder kunne jeg heller ikke holde mig i ro. Jeg forstår dig godt.
Det gør jeg.
Jeg skal have fyldt op.
Hallo? Hej, Ted.
Sådan lyder min stemme altså.
Nej. Nej. Jeg er optaget. Jeg har en aften med min datter.
Hvad med dig?
Hold nu op.
Du er en idiot, for jeg gider ikke se dig.
Er det rigtigt?
Jeg går lige ind i soveværelset. Nej, jeg laver ingenting.
-Hej. Tak. Det må du virkelig undskylde. -Det gør ikke noget.
-Dumt at tro, jeg kunne regne med hende. -Svigter hun tit?
Ja, og alligevel overrasker det stadig.
Det er fint. Kom, vi har god tid. Du kan endda nå at få den sno-ball i dag.
-Tror du? -Jeg giver.
-Tak. -Velbekomme.
-Er det vanilje? -Åh ja.
-Er der noget galt med vanilje? -Jeg vidste slet ikke, de havde vanilje.
-Du fik da ellers hele regnbuen. -Ja, netop.
-Pyt, jeg henter en anden. Jeg har nok... -Nej...
Jeg vil ikke have den. Jeg gider bare ikke tabe ting!
Undskyld.
-Hvorfor taber du ting? -Jeg stadig nogle men fra ulykken.
-Så det skal lægen fikse? -Nej, jeg er jo fikset.
Okay.
Sig det.
Den er god.
-Så du tager til lægen for sjov? -Nej, han skal godkende min udsendelse.
-Efter at være blevet sprængt i luften? -Jeg skal bare væk herfra.
Han skal underskrive et stykke papir.
Jeg henter en ny sno-ball. Du glor på min, og jeg vil ikke dele.
Jeg har penge nok til to mere. Efter det må du klare dig selv.
-Hovedpine? -Nej.
-Søvn? -Rigtig god.
Humør?
Fint. Ja, jeg har det godt.
Jeg tror faktisk, det er på tide, jeg tager tilbage.
-Til militæret? -Jeg vil genudsendes, ja.
Mener du selv, dit helbred er godt nok?
Ja, jeg har gennemført min hjemkomstundersøgelse,
min høreprøve, min synsprøve og mine scanninger fra Nebraska.
Hvad mere?
Risiko for yderligere skader, der forværrer hjernetraumet
og især dit psykiske helbred.
Det er jo min egen risiko, og jeg har det altså fint.
Rygning kan give lungekræft.
Voldsomme kvæstelser kan give PTSD og depression. I endnu højere grad.
Jeg er ikke klar til at skrive under.
-Det er mig, der skal være klar. -Det er os begge to.
-Tusind tak skal du have. -Selvfølgelig.
Jeg har fri i morgen. Kommer du over?
-I morgen eftermiddag? -Arbejder du?
Jeg laver vagtplanen, så...
Vi kan tage hen i poolen på Octavia. Ejerne er stadig bortrejst.
Tja, jeg er ikke den store svømmer, så...
-Vi kan ryge os skæve. -Det kan vi godt.
-Jeg giver. -Okay.
Okay.
-Nu skal vi i poolen. -Nej, det gider jeg ikke.
Kom nu, vi skal da ud at svømme. Ejerne kommer hjem i næste uge.
Det er så dejligt.
Kom nu.
Ja.
Jeg troede ikke, du ville komme i.
-Hold da kæft. Hvor længe var det? -Jeg øvede mig som barn.
-Hvad er det længste, du har holdt vejret? -26 år.
Så vinder jeg med fire år.
-Skal vi svømme om kap? -Sikker?
-Du tæller. To, en! -Tre, to...
Hvad fanden?
-Hold da kæft. Michael Phelps! -Du prøvede jo slet ikke.
Jeg har ikke propel på stumpen.
Jeg løj for dig.
Hvornår?
Da jeg fortalte om ulykken.
-Hvordan løj? -Måske ikke ligefrem løj...
Jeg udelod noget.
Jeg sagde det ikke tydeligt, og det er det samme.
Du sagde ikke, at du kørte bilen?
Ja.
Du sagde, du så Jess i bakspejlet, så det gav jo sig selv.
Antoine...
Han sad ved siden af mig. På passagersædet.
Han ville så gerne sidde på forsædet sammen med mig...
Jess sagde nej.
Han var for lille og skulle sidde på et barnesæde.
Og jeg sagde ja.
Jeg sagde ja.
Det troede jeg, en onkel skulle.
Give ham det, han ville.
-Forkæle ham. Ser du... -Ja.
-Nej, jeg... -Du behøver ikke sige noget.
-Undskyld, det skulle jeg ikke have gjort. -Hvorfor gjorde du det så?
Jeg fik så ondt af dig.
Nej, James... James, kom nu tilbage.
James, du må ikke gå.
Ondt af mig?
-Undskyld, jeg... -Jeg kender nok, der har ondt af mig.
-Sådan var det ikke ment. -Hvordan så?
Nej, det ved du ikke. Hvad er det her?
-Hvad? -Hvad laver vi her?
Jeg henter dig og kører dig og køber sno-balls til dig.
Hvis du mangler en chauffør, må du sgu tage en taxi. Hvad vil du egentlig?
Er det, fordi jeg ikke vil knalde?
Så jeg vil knalde? Det var dig, der kyssede mig.
Beslut dig for, hvad fanden du vil. Jeg ved ikke en skid om dig. Kun det her:
Du blev sprængt i luften i Afghanistan eller Irak.
Du spillede basketball med min søster.
-Og din bror er død... -Min bror er ikke død.
-Hvad? -Hvem siger, min bror er død?
"Han var. Du savner ham. Du havde." Datid. Altid i datid.
Han sidder i fængsel. Han er junkie og solgte stoffer.
-Du lød, som om han var død. -Nej.
Jo, du gjorde. Du omtaler ham, som om han er død.
Sådan føles det måske! Hvad fanden rager det dig?
Sådan noget fis. Vi skal tro, han er død, så vi ikke ved, du forlod ham.
Du ved ikke en skid! Antog du bare, at jeg var lige så knust som dig?
-Fuck dig! -Fuck dig.
Tror du, jeg løj om min bror?
Du lod din nevø sidde foran. Hvad udelod du ellers?
Var du fuld?
Jeg havde fået to øl.
Hvad er din undskyldning?
For at behandle dine venner og din familie sådan...
Alle sammen bare nogen, du flygter fra og efterlader her.
Som om du ikke selv svigtede dem.
Og den anden.
Jeg vil gerne tilbage.
-Det er en meget svær afgørelse. -Det forstår jeg godt, du synes.
Har jeg stadig men efter ulykken? Sikkert.
Men bliver jeg til fare for nogen og kan ikke udføre mine pligter? Nej.
Jeg vil ud at gøre nytte.
Kan du tage tilbage? Ja.
Bør du tage tilbage? Det er en anden sag.
Du kaldte sammenhængen mellem traume og depression
-stærkere end mellem rygning og kræft. -Meget stærkere.
Og hvis Afghanistan ikke var det eneste traume? Hvad så?
Okay, Lynsey, jeg skriver under på godkendelsen.
James. Læg en besked.
Så er den klar. Kom med den, hvis du får problemer.
-Tak. Er James her? -Ikke i dag, nej.
Hvad bliver det?
-Har James ikke sagt, det er gratis? -Hvad?
Fordi du har været i hæren.
Der er du jo.
Du lever.
Ja, jeg lever.
Det er længe siden.
Undskyld, jeg ikke er kommet noget før.
Slap af. Mor har ikke været her, siden jeg fik min dom.
-Virkelig? -Ja. Er hun okay?
-Hun har det fint. -Jeg er bekymret for hende.
Jeg fik et brev fra hende. Det lød, som om hun havde det svært.
Mor kan godt klare sig selv.
Hvordan har du det?
Jeg har det godt.
Her er rart at være.
Er du sund og rask?
Er jeg sund og rask?
Jeg forsøger at tage lidt på.
Jeg har fået nogle venner herinde.
Her er ikke så meget at lave. Så jeg forsøger at få trænet lidt.
Helt ærligt...
...så er det bedre for mig at være her.
Jeg er i sikkerhed her.
Derude stoler jeg ikke på mig selv.
Nå, nok om mig.
Hvordan har du det?
Jeg har det godt.
Jeg kom til skade.
Men...
...jeg er okay.
Det er jeg virkelig ked af.
Jeg har ikke ondt af mig selv.
Jeg er også bare virkelig ked af det.
Jeg savner dig.
Jeg savner også dig.
Hvad så?
Bilen er ikke i stykker.
Bilen har det fint. Tak for det. Det havde du ikke behøvet.
Hvad vil du så?
Kan du huske, du spurgte mig, om jeg havde lyst til at flytte ind?
Nej.
Jo, jeg kan.
Gælder tilbuddet stadig?
Det bliver rart med lidt selskab.
En at drikke kaffe med om morgenen og ryge med om aftenen.
Og lave mad med.
Hvad betyder det?
Det sagde du.
Så...
...du rejser ikke?
Det tror jeg ikke. Ikke lige nu i hvert fald.
Og... jeg forsøger at få en ven.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve