PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Hej, kam zmizel zbytek kapely?
To byly hologramy?
Jo! Byly to hologramy.
Nahrála jsem je předtím do projektoru.
Vysvětlila bych to, ale je to samá věda a algoritmy.
To je masox. Viděli nás hrát, ale pak už ne.
Ještě to ověřím.
Asi…
asi nás fakt nikdo nevidí.
Taky bych tě radši neviděl.
Tak jo, vážení, zábava skončila.
Všichni zpátky do tříd.
„To byly hologramy?“
- Ahoj. Reggie. - Co to jako zkoušíš?
Můžu ti brnknout? Dáš mi číslo?
Promiňte, že jsem se nezeptala předem. Chtěla jsem dokázat, že sem patřím.
Bylo to vážně úžasné, ale tvoje místo už dostal jiný student.
Vždyť to sotva unese!
Časem doroste.
Pomohla bych ti, ale mám svázané ruce.
Já ne, a přestože neschvaluji ten husarský kousek,
nezapíšu se do análů jako ředitelka, co vyhodila Julii Molinovou z hudebky.
Děkuju vám!
Ale chci, abys mi poděkovala, až získáš svou první cenu Grammy.
- Spolehněte se. - Děkuju.
Gratuluju!
Vítej zpátky.
Tys to dokázala.
Díky tobě.
Co je?
Ale nic.
Odkdy hraješ s kapelou hologramů?
Nejsme kapela, byla to jednorázovka.
Teda, oni jsou kapela. Hologramová. Rozhodně hologramová.
Evidentně.
Proč jsi mi ty fešáky tajila?
Měla jsem pro to důvod, ale… je to naprostá šílenost.
Zbožňuju šílenosti, povídej.
No, totiž… oni jsou…
ze Švédska.
Švédi maj nejenom skvělý masový kuličky,
ale taky výbornou muziku.
Oni hrajou tam, já je tady streamuju, odehrajeme to, a jsou fuč.
Každopádně… Máš radost, že jsem zpátky v hudebce?
Nelžeš mi, Julie?
Jo.
Jo, lžu.
Odkdy si lžeme?
Flynn…
Promiň.
„Promiň?“
To je všecko?
Flynn, počkej! Tak počkej přece.
Flynn!
Flynn, zastav!
To jako fakt?
- Skvělá práce! - Julie, ty hologramy byly nářez.
Jako bysme byli na Coachelle, ale bez pouště a potu.
Dík.
Má pravdu.
Bylo to úžasný.
Mnohem lepší, než když ses rozbulela a utekla.
Ty… ať nepřijdem pozdě na příroďák.
Jo, třeba se naučíš chemický složení slušnýho vychování.
Tos mě jako setřela?
Wow.
Wow zpátky.
Stěr století.
Počkej. To bylo dost hnusný.
Vždyť jste byly kámošky.
Já se nadřela, Nicku.
Julie všecko zahodila, když za rok nezazpívala ani notu.
Pak se objeví bez ohlášení s bandou hologramů a trumfne mě?
Ten tanec jsem tvrdě cvičila.
Julie není žádná kamarádka.
Řekl jsem si o to.
- Julie! - Bože! Vy…
Nechte toho! Fakt!
My tu byli první.
Vlastně jsme byli támhle a přišli jsme sem.
To si ani nepromluvíme?
Co, že vás viděla vás celá škola?
- Jsem z toho pěkně na větvi. - Super, protože já taky.
Jakože ty nás vidíš, lidi nás vidí hrát,
moje spodky jsou ze vzduchu, ale stejně se zařezávaj.
Tolik otázek.
Hlavní je, že jsme je dostali! Byli z tebe úplně hotoví!
Blázníš? Byli hotoví z nás všech. Super song, Luku, dík.
A roztleskávačky na mě pěkně zíraly! Že jo? Řekni, že zíraly na mě!
- Zíraly na tebe. - Já to věděl!
Jsem hrozně zmatenej. Chápeš?
Měli by k posmrtnýmu životu dávat návod nebo něco.
Naštěstí lidi uvěřili, že jste hologramy. A vzali mě zpátky do hudebky.
- Co ten dlouhej ksicht? - Jo, tváříš se takhle.
Tak… se teda netvářím.
Ale tváříš.
Flynn se asi naštvala. Ptala se na vás, a já nemohla nic říct.
Hustě, zajímaj se o nás holky.
Nech toho, to není sranda.
Nemůžu jí o vás říct ze stejnýho důvodu jako tátovi.
- Řekne, že mi šplouchá na maják. - Tenhle týpek si to určitě myslí.
Musím zpátky do třídy.
Měj se. Řekni holkám, že jsem single.
- A mrtvej. - To vynech! Neřík…
Je pryč.
Asi cvičí chůzi po mole.
- Znervózňuje mě, jak je nervózní. - Hele, kluci, víte, že nemám rád změny.
Smrt?
To byla změna.
Pak se z nás stali duchové. Další změna. A teď?
Jsme vidět, když hrajeme s Julií.
Změna jak prase!
Ale dobrá změna, kámo. Díky Julii budeme konečně slavný.
Neříkej, že nejseš pro.
Jasně, kdo by nebyl, jenže…
Chci vědět proč.
Na to se vykašli. Prostě vezmem Julii do kapely.
Totálně. S novou frontmankou budem naprostý legendy.
Tak hele! Frontman jsem já.
Ty vole, ta holka zpívá jak anděl. A dokáže nás zviditelnit.
Bez ní jsme melodie ve výtahu.
Aspoň to řeknu milejc.
A zase špacíruje.
No tak sorry, já prostě…
Jdu si vyčistit hlavu.
- Seš duch, vole, prostě zmiz. - Neuč mě duchovat!
Můžem se s váma vyfotit?
Díky moc.
Super.
- Je to tady za rohem. - Pěkná restaurace.
- Děkuju. - Není zač.
Jsem v pasti.
Panebože!
Ne!
Tak nic.
Bacha, jedu!
Supr klobouk.
Sýr!
Do prkýnka.
Odřels mi prkno.
Já ti odřel prkno? Dyťs mě srazil. Máš kliku, že jsem…
Tys mě srazil.
Seš duch?
To jsem. Od tý doby, co jsem zjistil…
že v provozu se neskejtuje.
Sorry, že jsem tě sejmul. Myslel jsem, že seš živák a projedu tě.
Živák?
Jo, tak říkáme lidem, co jsou naživu.
Že ty seš duch nováček?
Je to tak znát?
Totál.
Jsem Willie.
Alex.
Co tě přivádí do Hollywoodu? Turistika? Chceš se cvaknout s Marylin?
Mám takovou menší posmrtnou krizi.
Byl jsem si vyčistit hlavu. Než ses mi ji pokusil rozkřápnout.
Dobře jsem tě převálcoval, co?
Omlouvám se. Takže drobnější posmrtná krize?
Hrozně mě to všecko dostává, víš?
Proč nejsme v nebi nebo něco?
„My?“
Já a kluci z kapely.
- Umřeli jsme. - Jasně.
To je mi líto, chlape. Měli jste nějakou nehodu?
Jo…
Dá se to tak říct.
Měli jsme zkažený hot dogy.
- Cože? Mazec. - To jo.
To samý se stalo Mozartovi.
Fakt? To se mi ulevilo. Dík.
Můžu se tě ještě na něco zeptat?
Rád se vyptáváš, co?
Tak jo.
Jestli mi stačíš.
Hej! Počkej na mě!
Tati!
- Dobře, že jsi tady. - Co to máš?
Ale, jenom nějaký podklady
ke školám s hudebním programem a k soukromým lekcím.
Vypadá to chaoticky, ale mám to zmáklý.
Naštěstí pro tebe mě vzali zpátky.
Počkej, cože?
Nekecáš?
Ukázala jsem jim pár duch… duchovních…
že jsem duchem zpátky, a zase mě vzali.
Jo!
To je super, mám takovou radost! Seš prostě nejlepší!
Posbírám to.
„Australská škola hudby?“
- To je přes celej svět. - Jezdila bys domů na Vánoce.
Seš skvělá.
Nejlepší!
Jo!
Co tenhle riff, Reggie?
Parádní.
Přidám trochu…
Pak Juliin bombastickej text.
A Sunset Curve je zpátky.
Kluci, nesmíte tady hrát sami.
Nejsme sami. Máme jeden druhýho.
Měli jsme to na nejmíň.
Ale šlape nám to na nejvíc. Chceš to zahrát znova?
- Asi nemá zájem. - To ne, no.
Vlastně jsme na tebe čekali. Máme pro tebe skvělou zprávu.
Měli jsme schůzi a…
Chcem tě do Sunset Curve. A ne, není to sen.
Aha.
Aha… Ona řekla: „Aha“.
To se říká na fusekle, ne na pozvání do nejhustější kapely.
Jsem poctěná, ale nemůžu přestat myslet na Flynn.
Pořád je na mě naštvaná, ani mi neodepsala.
- No jo, nemáš to lehký. - To ne.
Tak jdeš do toho?
Zamysli se, vole.
No tak! Potřebujem tě. A ty nás, protože potřebuješ hudbu.
Našli jsme tvou báseň. Složili jsme k ní fakt hustou melodii.
Kde jste to vzali?
Ne v krabičce snů.
- Vy se mi hrabete ve věcech? - Jo, protože můžem.
Ne, nemůžete! Co moje soukromí? Dej to sem!
Ne! Uvědom si konečně, jakej máš neskutečnej talent.
Poslouchej.
„Kdo tobě ublíž…“
Kdo tobě ublíží, mně taky ublíží.
Život, život by byl o ničem
na vlastní pěst.
Pecková melodie.
Je to o Flynn, když mi pomáhala s mámou.
- Musím jít. - Hej. A co kapela?
A jo, málem bych zapomněla. Nelezte mi do pokoje!
Jo?
Tak se k nám přidej!
Nemá to žádnej smysl, chápeš? Zmizíme na 25 let,
pak si Julie pustí naše CDčko a bum, jsme zpátky.
Není to vtipný? Člověk umře, a místo odpovědí má ještě víc otázek.
Hrozně.
Co to…
A kdo je vlastně ta… Julie?
Holka, co nás našla.
Zmínil jsem, že nás vidí? Chápeš, proč vyšiluju?
- Živák, co vás vidí? - Tím to zdaleka nekončí.
Ráno jsme s ní hráli song, a najednou nás viděla celá její škola.
O tom slyším poprvé.
Možná ta Julie souvisí s vaším úkolem.
Jasně, určitě. Souhlasil bych, ale nemám tucha, o čem to mluvíš.
Jasně. Nevyřízený účty. Proto se z lidí stávaj duchové.
Aby něco vykonali, než můžou přejít na druhej břeh.
A jak zjistíme, co máme za nevyřízený účty?
Nevím. Jdou duchové, co to nikdy nezjistí, třeba já.
Ale mě to netrápí, protože jako duch můžu dělat to, co mě baví nejvíc.
Jezdit si na prkně, kde se mi zlíbí.
Když neskejtuju tady nebo na pláži, tak v prázdným bazénu Justina Biebera.
- Wow. - Jo.
Kdo to je?
Máš hodně co dohánět, kámo!
Tak jo.
Měj se, hot dogu.
To je ošklivá přezdívka. Tak jsem umřel!
Je hezkej, co?
Vždycky se chci usmířit.
Vidíš mi na talíř, nic mi neutajíš,
tohle nikdy nikdo…
Počkej…
Když mluví o talíři, myslí pizzu, nebo…?
Čau chlape, kdes byl?
Všude možně. Mám novýho kámoše ducha.
Fakt?
- Jo. Spoustu mi toho vysvětlil. - Jako jestli se k nám Julie přidá?
K tomu…
jsme se nedostali. Ale asi vím, proč jsme tady.
Všichni duchové maj nevyřízený účty.
Musíme něco dořešit, a pak můžeme na druhej břeh.
A co tam?
Teď máme druhou šanci, akorát musíme přesvědčit Julii.
Jo. Nejenže skvěle zpívá, ale i píše.
Složili jsme na její text hustou melodii.
Bez bubeníka, super.
Bicí jsou přežitek z devadesátek. Teď budeme jenom dupat.
Tak jo.
Víš, co je taky přežitek? Neslušnost. Buď cajk, tohle jsou citlivý časy.
To mám od kámoše ducha.
- Cajk. - Jo.
- Hustý slovo. - To jo.
- A co znamená? - Netuším.
Flynn!
Co tady děláš? Všude tě hledám.
Všude asi ne, když jsem tady.
Celej den ti píšu, mohlas mi aspoň odpovědět.
Poslala jsem emoji hovínka, to snad mluví za vše.
Nesu ti tohle.
- Už ho nepotřebuju. - Nechci ho.
Tak ho dám tátovi na mytí auta, i když ho všechna ta zrada spíš poškrábe.
Hele, moc se omlouvám, že jsem ti to neřekla.
Ale přece víš, že mi na tobě hrozně záleží.
Bez tebe bych tenhle rok vůbec nedala.
Ale zpátky k hudbě tě přivedli nějaký cizí lidi.
Nechci mít v životě někoho, kdo mi lže a tají mi věci.
Sbohem, Julie.
Jsou to duchové.
Cože?
Kluci z kapely.
Jdou to duchové, ne hologramy. Když spolu hrajem, jsou vidět.
Jaký duchové? Jakože maj řetězy a dělaj baf?
Ne, to je diskriminační duší stereotyp.
Jsou to normální mrtví kluci.
No…
Reggiem si nejsem jistá.
Komu to píšeš?
Tvýmu tátovi. Mám mu napsat, kdybys mi dělala starosti. No a…
Děláš mi starosti.
Máš halucinace.
Tak hele. Chceš to po zlým?
Přijď za půl hodiny do mámina studia. Dokážu ti, že nejsem blázen.
A hlavně nepiš tátovi.
Máš půl hodiny.
Vejce?
- Na co máš vejce? - Na nic.
Na nic.
Vzala jsem je omylem, vůbec jsem ti je nechtěla házet na okno.
Půl hodiny! Makej.
Dík, žes přišla. Chtěli jsme to doladit, což se moc nepovedlo, ale budiž.
Jestli mám poslouchat písničku od tvý imaginární duší kapely,
tak ať je bezchybná.
Mazej zpátky. Vy všichni. Ty taky.
Jsou vevnitř.
Já vím.
Jste ready, kluci?
Stoupla by sis támhle?
Reggie potřebuje víc místa a nerad by skrz tebe procházel.
Ty tomu imaginárnímu světu teda dáváš.
Sedni si a nemel.
Jak vidíš, nejsou tu žádný generátory hologramů. Klidně si to ověř.
Kluci zhudebnili báseň, co jsem ti napsala.
Škoda, že to musím říct tátovi.
Má název „Na vlastní pěst.“
Snad se ti bude líbit.
Když tě někdy naštvu, kdykoli tě naštvu,
vždycky se chci usmířit.
Vidíš mi na talíř, nic mi neutajíš,
tohle nikdy nikdo,
nikdy nikdo… nezmění.
Obě totiž máme, máme…
máme stejný myšlení.
A ty jsi něco jako zrcadlo mý.
Život by byl o ničem,
o ničem na vlastní pěst.
Život, život by byl o ničem,
o ničem bez tebe, na vlastní pěst.
Život, život by byl o ničem,
o ničem bez tebe, na vlastní pěst.
Víš, kdo se mi líbí, dřív než se mi líbí.
Blik, taky se ti líbí.
Kdo tobě ublíží, mně taky ublíží,
tak to prostě máme, tak to máme.
Nikdy se to nezmění.
Obě totiž máme, máme…
máme stejný myšlení.
A ty jsi něco jako zrcadlo mý.
Život by byl o ničem,
o ničem na vlastní pěst.
Život, život by byl o ničem,
o ničem bez tebe, na vlastní pěst.
Život, život by byl o ničem,
o ničem bez tebe, na vlastní pěst.
Divný, co?
Jsou to duchové!
Říkej nám hudební zjevení.
Julie?
Přidáváš se k nám?
Ne, vy se přidáváte k ní.
Souhlas.
Život by byl o ničem,
o ničem na vlastní pěst.
Život, život by byl o ničem,
o ničem bez tebe, na vlastní pěst.
Život, život by byl o ničem,
o ničem bez tebe, na vlastní pěst.
Bez tebe.
- Ještě to chceš říct tátovi? - Ani ne.
Překlad titulků: Jiří Nehyba