NETFLIX PRESENTERAR
-Du har rätt. Förlåt. -Ja, jag vet att jag har rätt.
-Förlåt. -Jag vet att jag har rätt.
Kan du skynda på lite?
Kan du berätta?
Älskling, jag har redan berättat.
Nej, du har inte sagt ett skit. Och det du sa var skitsnack.
Ursäkta, men håll dig utanför det här för fan?
Älskling...
Du kunde åtminstone ha ringt.
"Älskling, jag kommer att bli sen."
Eller sen, du kom ju hem precis innan vi skulle åka, så...
Vår nya leverantör insisterade på att vi skulle prova argentinska räkor.
-Det finns inga räkor i Argentina. -Det gör det visst.
Han ville även att vi skulle prova hajmal från Vietnam och gulfenad tonfisk.
Okej, du kunde inte gå hem, men du kunde ha ringt.
Visst.
-Jag kunde ringt, men jag gjorde inte det. -Varför?
Det var ett misstag. Förlåt.
Kan du betala?
-Det blir 40 euro. -Ja.
Varför stängde du av telefonen?
Jag satte på den igen, eller hur?
Nej, vänta…
Varför stängde du av den?
Älskling, mobiltelefoner har av- och påknappar.
Man använder dem för att stänga av och sätta på.
Jaha, jag förstår.
Du valde alltså att stänga av den.
Jag satt i ett tråkigt möte med leverantörerna.
Jag hoppas åtminstone att hon du satte på är ren.
Tack.
Älskling, om det är så vi ska börja...
Då vill jag inte åka till Maldiverna. Jag går inte ens ombord.
Jag tog tid, vet du.
Från att jag upptäckte att den var av, tills jag fick meddelandet.
Det var 33 minuter.
Trettiotre minuter, före middagen med leverantörerna.
-Snälla, älskling... -Sen inte ett ord på två timmar.
-Var fan var middagen - i en bunker? -Jag sa ju att vi var på Maestrale.
Jaså? Visa mig kvittot då.
Det finns inget kvitto. Du vet att de betalar för middagarna.
Jag ringde också. Två signaler gick fram, sen avvisade du samtalet.
-Nej. -Sen inte ett ord förrän klockan 3.
Jag avvisade inte samtalet.
Jag satte på telefonen för att säga att jag blir sen.
Så fort jag slog på den,
dök ditt namn upp, för som vanligt hade du ringt upprepade gånger.
Och så snart den var på, dog batteriet, så jag inte kunde ringa.
-För det första ringer jag inte mycket. -Inte?
Nej. Jag kanske var orolig eller behövde nåt.
För det andra, sedan när säljer vi fisk i Vietnam?
Älskling, vi säljer inte. Vi köper.
All hajmal kommer från Vietnam.
När de säger abborre, är det hajmal. Det vet alla.
-Jag visste inte. -Okej.
Så vad i helvete gjorde ni till klockan tre?
Älskling, jag sa ju det.
-Vi drack några drinkar ihop. -Var?
I en sliten bar. Jag minns inte namnet.
Du minns inte namnet? Självklart inte!
Din berättelse har en lucka på tre timmar.
-Älskling! -Jodå, älskling...
Älskling!
Snälla, älskling. Vi kan inte resa bort så här.
Kom igen. Jag ber dig.
Skulle jag vara otrogen innan vi åker till Maldiverna?
Se på mig.
Kom.
-Rad fem. -Tack.
Ursäkta? Den går inte igen.
-Vad är det? -Jag kan inte få upp den. Ursäkta?
-Ja? -Jag kan inte...
Den sitter fast lite grann...
Tack.
Ska du sova redan?
Du vet att jag är flygrädd. Det är bättre om jag inte ser.
TOUCH ID ELLER ANGE LÖSENKOD
Helt plötsligt blev det tyst.
Hon ringde inte längre, hon bara försvann.
Jag mådde dåligt.
Ni tror mig nog inte men jag mådde dåligt.
Jag var rätt nere. Det är sant.
Det spelar ingen roll att man är gift och har barn...
Ni vet, det är... Giulia, älskling?
-Vill nån ha glass? -Ja, tack.
-Ja. -Jag tar lite, tack.
Sanningen är att man känner att man har hittat sin plats.
Man kan säga "Här känner jag mig i balans. Jag mår bra. Jag har ett normalt liv."
Och plötsligt får man den där...
Jag vet inte. En känsla av...
Ett konstigt behov, en känsla av… Jag kan inte förklara det.
Det är en känsla av...
En känsla av...
-Känsla av vadå? -Den där känslan.
Så du menar...
Om hon hade stannat kvar...
....hade du lämnat Giulia?
Självklart inte, Lisa! Hur kan du tro det? Inte en chans.
Skämtar du? Lämna Giulia? Aldrig. Nej. Jag älskar Giulia.
-Kommer du, Giulia? -Ja, jag kommer.
Jag älskar henne, som jag älskade Virgina.
Problemet är att det inte varar så länge.
Lyckligtvis. Annars skulle de samlas på hög.
-Har du hört från Marcello? -Vem?
-Marcello. Carlos kusin. -Låt honom prata.
-Ja. -Låt honom avsluta.
Sanningen är…
"Om en man bedrar den han älskar…
-Är det bara i fem minuter, inte mer." -Den låten!
Han citerar Julio Iglesias…
Hur gör du? Hur kan du prata om det så naturligt?
Vad menar du?
Din fru är där inne, och du pratar så avslappnat om det...
Vill du göra mig paranoid, Lisa?
Vi har känt varandra i 15 år. Jag är öppen.
Håll tyst.
Är inte du gift och har barn? Kan inte du vara trogen som alla andra?
Se på honom.
Vad är det som är så roligt? Varför skrattar ni?
Hans min får mig att skratta.
Känner du några par
som inte har prasslat efter tio års äktenskap?
Ja, självklart. Vi, till exempel.
Ja, visst. Absolut.
Förlåt, jag menar bortsett från er.
-Här kommer den. -Bortsett från er. Visst.
Så där.
-Har jag missat nåt? -Nej, raring. Det har du inte.
Inte alls. Jag pratade bara om det förflutna.
-Okej. -Om hennes ex-kille...
Nicola har kanske rätt.
Det kanske inte finns ett enda par som har varit trogna i tio år.
-Nej? -Tio år.
Tio år är väldigt lång tid.
Ja.
Om nånting har hänt, skulle jag inte bli arg.
Arg för...? Vadå?
Om du sa att du har varit otrogen, skulle jag inte bli arg.
-Vad pratar du om? -Se på mig, Mauro.
-Nej, Lisa, använd inte mitt namn så där. -Titta på mig.
-Ser jag arg ut? -Vadå?
-Ser jag arg ut? -Nej.
Jag måste be dig om en sak.
Lova att du aldrig pratar om mig med dina kompisar som Nicola gör.
Vad pratar du om? Kom igen. Ge mig nycklarna.
-Det du gjorde är okej. -Vad har jag gjort? Är du galen?
-Berätta! -Jag har inte gjort nåt.
-Se på dig. -Varför?
Du är coolare nu än för tio år sen. Alla mina vänner tycker att du är snygg.
Det gör inget
om du doppar din veke någon annanstans ibland.
Veke?
-Vad fan säger du? Ge mig nycklarna. -Jag vill veta allt.
Varför insisterar du?
-Ge mig nycklarna. -Ska vi åka hem?
Okej, vi åker hem så berättar jag allt.
Men du måste berätta sanningen.
-Hej. -Hej.
-Allt väl? Har han varit snäll? -Ja, han sover.
-Okej. Tack. Betalar du, älskling? -Visst.
-Tack, Alice. -Tack.
-Hej då. God natt. -God natt. Hej då.
-Vad gör du? -Vill du ha en drink?
Vi går och lägger oss. Det är sent.
Kom igen…
-Herregud. -Jag lyssnar.
Det är inte bra att prata om det nu.
Vi går och lägger oss. Jag tar en halvdag imorgon.
Jag tar ledigt på eftermiddagen.
-Jag kommer hem så pratar vi. -Nej.
Herregud.
Okej.
Helgen när ni bodde i Tarquinia för att Vittorio hade mässlingen.
Det var inte mässlingen. Det var påssjuka.
-Var det påssjuka? -Ja.
-Och? -Okej.
Nu vet du.
Ursäkta, men vad vet jag?
-Allt. -Vadå allt?
-Skämtar du? -Varför?
Jag vill veta mer, jag vill veta detaljerna.
Jag vill veta var det hände… Med vem?
Nå?
Var träffade du henne?
Jag vet inte. I en bar. Jag var full...
Sen åkte alla hem hit för en sängfösare.
Personen i fråga var med. Hon kanske smög sig in i bilen.
Det var inte så att jag var ute efter nåt.
-Hon var här. -Söt?
-Va? -Söt?
Jag kan inte riktigt säga det...
Jag minns henne inte riktigt.
Jag vill ha ett namn.
Jag vet inte vad hon heter. Nej, jag minns inte.
-Ge mig ett namn. -Men...
Roberta, tror jag.
Roberta, vadå?
Roberta Fabbri. Fabbri Roberta.
Roberta Fabbris.
-Har ni setts flera gånger? -Nej.
Har du hört ifrån henne?
Varför inte, om hon är attraktiv?
Ja, okej. Vi har träffats.
-Vi har träffats. -Hur många gånger?
En? Fyra?
Sexton? Sex månader? Ett år?
-Tillräckligt många. -Tillräckligt många… Hur många?
Tillräckligt för att kalla det en affär.
Så nu har det blivit en affär?
Jaså...
Var det du som gjorde slut på det?
Som sa: "Vi måste sluta. Nu räcker det."
Var det du som fick nog?
Blev hon ledsen?
Vad har det med saken att göra? Varför intresserar det dig?
-Jag menar, en sån där tjej... -Hur då "en sån där"?
Du vet vad jag menar. Roberta Fabbris.
Det är inget S, bara Fabbri.
Jag kan se henne dansa och le i baren.
Nej.
Jag gillar henne. Vem presenterade er för varandra?
-Ingen. -Ingen, alltså...?
-Ingen betyder ingenting. -Nej, ingen betyder ingen.
Vad gjorde hon ute mitt i natten? Knackade hon på för att inte frysa ihjäl?
Jag vet inte… Hon måste ha gått från baren och följt efter flocken,
som djur gör... Hon kanske kände doften?
-Vad fan vet jag? -Vem var med i flocken?
Dina vänner? Några av mina?
Jag har varit diskret. Ingen såg oss, okej?
-Hur diskret? Berätta. Kom hit. -Vart ska du?
Kom.
Med diskret - menar du då, att våra vänner satt här på soffan?
Och ni satt här mitt framför dem?
Ni knullade väl mitt framför dem?
Vem var där?
-Berätta... -Varför? Ge mig min telefon.
...annars ringer jag alla dina vänner.
Och gör vadå? Ska du bli arg på dem på grund av ett ligg?
Ge mig min telefon.
Du tappar fattningen, Lisa.
Vad gör du?
-Vad gör du? Vad är det du kastar? -Jag städar.
Nej!
Du knullade henne här, va? Knullade du henne här på soffan?
Var det här du knullade henne? Berätta.
-Kan du sänka rösten? Pojken sover. -Berätta.
Vad är problemet? Att jag knullade henne framför alla?
Hade det varit okej om det var på ett hotell eller i en bil?
-Ja, det är annorlunda. -Är det annorlunda?
Jag var med en kvinna som tröstade mig,
-för vi älskade bara en gång i månaden. -Om det ändå vore en gång i månaden.
Var det mitt fel?
Menar du att det är mitt fel? Säger du att det är mitt fel?
Tror du verkligen att jag bara var ute efter ett ligg?
Vi har ju knappt levt som ett par sen Vittorio föddes?
Vi har inte varit ett par sen dess.
Vill du ha sanningen, Lisa? Vill du det?
Vill du veta varför jag gjorde det? Två skäl.
Vill du veta båda skälen?
Nummer ett.
Jag gillar fitta.
Vad kan jag säga?
Jag är man. Det ligger i generna.
Som de säger: "Män är jägare och kvinnor är samlare".
Män jagar och hämtar mat. Kvinnor plockar och lagar mat.
Män är sådana. De behöver sprida sin säd.
Vi är kanonmat. Det är så det är.
Du är en skit, Mauro.
Det är det andra skälet.
Jag är en skit.
Och det har du aldrig märkt. Aldrig.
Vad var så speciellt med henne?
Inget.
Inget. Hon var helt enkelt inte du.
Det är allt.
-Jag sticker. -Vart?
-Jag tar med mig honom. -Va?
Herregud, Lisa… Jag mår inte bra.
Nu kommer det.
Det känns som en tyngd här.
Herregud…
-Herregud... -Nej.
Det är jag som inte mår bra.
Jag mår bättre nu, men det var hemskt. Känn.
Släpp min arm.
Kan vi prata i två minuter, snälla?
Vi kan inte kasta bort tio års äktenskap. Vi har två minuter.
-Bara två minuter. -Skynda på.
Ska vi lugna ner oss med lite örtte?
Dra åt helvete.
Jag vet inte, Lisa. Jag vet inte...
Jag kände mig smart. Jag ville bevisa något.
Vadå?
Vem ville jag bevisa nåt för? Och vadå?
För det är så jag känner. Jag känner mig som en tjock, skallig man.
Jag är så orolig, Lisa.
-Vi alla har bekymmer. -Ja, men jag har riktiga problem.
Jag tvingar mig till jobbet varje dag.
Jag har inte sagt nåt. Jag ville hålla dig utanför.
Men som du ser, kommer det fram ändå.
Och sen New York… Det tog kål på mig.
Att jag inte kunde ta med dig till New York,
det var droppen som fick bägaren att rinna över.
-Vad fan har det med saken att göra? -Vad menar du?
Det var din största dröm. Vi planerade för det,
men jag kunde inte.
Det fick mig att känna mig värdelös...
Jag kände mig rädd med Vittorio också. Jag sa till mig själv:
"Vad för slags far är jag?"
Så jag ifrågasatte mitt föräldraskap också.
Allt är en enda röra, Lisa.
Och därför bestämde du dig för att sätta på nån liten slampa?
Det var inte bara så att jag satte på nån slampa.
Jag blev smickrad av uppmärksamheten.
De där tre meddelandena om dagen fick mig att må bra.
Lisa, jag har nåt hemskt att berätta.
Vad mer?
Jag älskade att bli uppskattad.
Jag tror det här var bra för oss.
Jag älskar dig, Lisa. Det gör jag verkligen.
Tror du inte att vi kan förvandla det som händer till nåt bra?
Att vi är starka nog för att reda ut
den här narcissistiska röran?
Jag har ingen rätt att vara arg på dig.
Jag kan inte döma dig.
Vet du varför?
Nej. Varför?
För att jag har gjort samma sak.
För att du tycker likadant?
Nej. Jag har gjort samma sak.
Jaha, du har gjort samma sak.
Vad menar du med att du har gjort samma sak?
Kom, älskling.
Vad menar du? Vadå "jag har gjort samma sak"?
Du, Lisa...
Lisa!
Med vem?
Lämna det. Det är ingen bra idé.
-Det var väl din idé? -Jag behövde bara berätta.
Det var fel, men vi är åtminstone kvitt.
Vi är fan inte kvitt. Kvitt vadå? Det är annorlunda!
-Kom igen. -Vad?
-Jag är här, jag lyssnar. -Du har redan sagt allt.
Gjorde jag något dumt? Ja, av samma skäl som du.
-Nu går vi och lägger oss. -Det kan inte vara av samma skäl som jag.
Varför inte?
Jag är ju man och du är kvinna. Jag jagar och du…
Vad var det vi sa? Du samlar.
-Jaså? -Jag ger och du tar.
För att när kvinnor knullar,
finns det alltid ett djupare skäl. Ni är romantiska...
Ni tar. Vi ger. Till och med akten är annorlunda!
Är det vad du tror? Har du fler fördomar?
Det är inga fördomar! Det är lag! Det är bara så det är!
Men fan ta dig, Lisa.
Dra åt helvete!
Dra åt helvete. Jag känner dig. Du blev kär. Se på mig.
Du är inte typen som knullar runt.
Nej. Du är för rationell för det. Du är kär i nån skitstövel.
Nej, jag kan inte tro det.
Du har visst avslöjat dig?
Du har avslöjat dig. Helt otroligt.
Inser du att för bara tre minuter sen,
stod jag gråtandes näst intill på knä. Ser du det?
-Det borde du ha gjort. -Du är en slampa.
Du är en skit, Mauro.
Förlåt, Lisa.
Jag borde inte ha kallat dig slampa. Jag är ledsen… Du är en underbar kvinna.
-Är du kvar? -Jag är verkligen ledsen.
Vem var det?
-Det spelar ingen roll. -Jo, det gör det.
Berätta åtminstone en sak. Jag ber dig.
Säg att han inte hade större än jag. Säg det.
Säg att det är bättre med mig. Att det alltid har varit det.
Snälla?
Det är viktigt för mig. Det är livsviktigt.
Kan du snälla säga det?
Kanske använda de rätta orden?
Vad sa du förut? Sa du inte att du skulle sticka?
Vems ord var det? Inte mina.
Kan du svara mig? Hade han större än jag? Ja eller nej?
Det är bara… Det är viktigt för mig att veta.
Varför svarar du inte? Är det ditt svar?
Sluta, Mauro.
Vilken tragedi.
Varför berättade du?
-Mamma. -Raring.
Gå och lägg dig, Vittorio. Mamma och pappa pratar. Gå.
Är ni fortfarande ihop?
-Hej då, nu går jag. -Hej då, älskling.
Hej då, raring.
-Kommer du hem på lunchen? -Nej. Vi ses ikväll.
Glöm inte Vittorios tandläkartid.
Visst.
-Var kom det där ifrån? -Det där…
Min pappa ville ha det inramat.
Så fint.
Hej då, raring.
Hej då, pappa.
Drick din juice.
Rizoma-gruppen...
...uppnådde sitt mål det första kvartalet.
En ökning på 9,4 miljoner,
tack vare säljare som Favini.
En riktig stjärnsäljare...
...som dessutom har tilldelats produktivitetspriset.
Man kan naturligtvis hitta organiskt kvävehaltigt gödsel,
men dess höga kostnad försvårar användningen.
Det här är möjligt,
tack vare Rizoma-gruppen, som jag tackar för uppmärksamheten
under de här två dagarna.
Jag önskar er ett produktivt och...
...fruktbart år.
Ursäkta, har du en cigarett?
Tyvärr, jag har bara fyra kvar.
-God morgon. -God kväll.
Ja, just det. God kväll, klockan är 19.
-Julia. -Julia.
Julia. Spanjorska?
-Baskisk. -Jaha, okej.
Vad gör du i Italien?
Jag gör praktik via hotellskolan.
Härligt. Det vackra, berömda Baskien.
Känner du till det?
Un poquito.
Du, Julia…
Säljer ni cigaretter?
Nej, tyvärr. Vi säljer inte cigaretter.
Okej.
Hur är det att vara så långt hemifrån, Julia?
Är det inte tråkigt? Saknar du inte dina amigos?
-Eller din… corazon? -Jag har ingen pojkvän.
Du har ingen pojkvän... Okej...
Det är rätt, carpe diem.
-Det är bra att samla erfarenhet. -Ett ögonblick.
Green Park Hotel. Det här är Julia.
Ett ögonblick, så ska jag kolla.
Hola, ¿qué tal?
¿Hola?
-God kväll. -God kväll.
Ursäkta mig…
Tjejen som var här tidigare är...
Borta.
-För du jobbar... -Jag jobbar nattskift...
Så hon...
Hon jobbar dagskift.
-Förstår du? -Ja.
-Tack. Det var snällt. -Ingen orsak.
Jag tar en sån här...
Ärligt talat...
När det kommer till snygga tjejer, är vi inte bortskämda här.
Du har rätt.
Hur som helst, jag fick till det med receptionisten.
Jaså?
Jag vill inte komma med dåliga nyheter, men jag tror Favini hann dit före dig.
-Vem? -Favini, årets bästa säljare.
Han vann produktivitetspriset.
Vi vet varför han vann.
Nej.
Han vann för att han är en bra säljare. Bättre än du, utan tvekan.
Kanske till och med bättre än jag, men jag hatar att erkänna det.
Cristina? Ursäkta.
Man får bara ta fyra var. Det stod på menyn.
Okej. Och...?
Du har tagit sex.
Okej.
-Nu har jag fyra. Nöjd nu? -Okej.
Nu blir ledningen nöjd.
Är de fortfarande uppe?
HET KLUBB
Dags att sova, flickor.
Pappa älskar dig också.
FEL: OGILTIG KOD
Ja, det var okej. Men…
Det är skönt att vara tillbaka på rummet.
Nej. Jag skriver...
...rapporten om årets konvent, som vanligt.
Älskling, nu går vi till sängs. Jag är helt slut.
Hej då. Jag också.
Ja. God kväll.
Jag försöker komma åt tillvalen.
Jaha...
Du kan få mitt kreditkortsnummer och jag kan betala den extra avgiften.
Inte?
Jag trodde att det skulle gå bra. Nej?
Ja, okej. Jag förstår.
Det är okej.
RUDY FEST I RUM 319
Hej! Liten vodka.
Han är här.
Hon tar det också…
Nej, syster.
Vad står det där uppe?
Den är gammal. Jag kan den. Det är väl den om nunnan?
Hallå.
Du har rytmen i blodet.
Det handlar om en kille som dör…
Han har ett bra jobb, ett riktigt bra jobb.
En otrolig karriär, och…
Han dör utan anledning och sen...
Han dör och flyger till himlen.
När han kommer till himlen, och…
Himlen är precis som vi föreställer oss den.
Allt är vitt, med änglar med vingar…
Han kommer till himlen och säger…
Åh jäklar, hur var det nu igen?
Ja! Jo!
Han säger: "Nej! Jag vill prata med Sankte Per.
Jag vill veta varför jag dog."
Då kommer Sankte Per och säger: "Okej, kompis, lugna dig.
Du kan inte komma hit och skapa problem."
För det är så Sankte Per pratar. Han sa: "Vad fan…"
Nej, han säger inte "Vad fan." Men… Vänta.
Slutet är jättekul. Jag lovar.
Han säger: "Hördu, lugna ner dig!"
-Och han frågar: "Varför dog jag?" -Ursäkta.
Jag vill inte sparka ut er, men jag är helt slut.
Jag berättar bara... Okej.
Hej då, tack.
-Den är nästan slut. Den är kul. -Hej då.
Hej.
-Sov du? Väckte jag dig? -Nej.
-Det är okej. -Vem är det?
Ingen, det är bara Lorenzo.
Fråga om han har en cigarett. Hej, Lollo.
-Hej. -Har du en cigarett?
-Jag har bara tre kvar. -Det räcker.
Hej då.
Ja. God kväll.
Jag söker rumsnumret till Cristina Lorusso.
Ja.
Hej, väckte jag dig?
-Jag tänkte gå och lägga mig. -Hur är det med din fitta?
Jag menar ditt rum. Hur är det? Har du fin utsikt?
Den vetter mot parkeringsplatsen. Så…
Det är bra. Då kan du hålla ett öga på bilen.
Vi kom ju hit med buss. Du också.
Vill du ha en drink?
Nej, tack.
Kom igen. Man kan inte säga nej till kall prosecco.
Ursäkta mig för tidigare ikväll, under cocktailen.
Jag var lite uttråkad.
Och jag är ännu mer uttråkad nu.
Nej, jag skämtar bara.
Har du jobbat länge på företaget?
Jag började 1996. Tjugotredje oktober blir det 16 år.
-Jag är 52, så... -Jaha, verkligen?
Jag trodde inte att du var 50. Du ser inte ut som 50.
-Ansvarar du för Marche-området? -Nej, inte hela.
Jag är ansvarig för norra delen, mer eller mindre...
Förlåt. Från Ascoli…
Nej, ursäkta. Från Pesaro till Ancona, för att...
Min fru och jag har varit ihop i 14 år, så...
Efter ett tag förändras saker och ting. Det är inte längre som förut.
Vi har haft vissa svårigheter, men…
Får jag fråga en sak?
Ja.
-Får jag låna toaletten? -Ja.
Tack.
Sanningen är att efter så många år, jag vet inte...
Jag har förändrats. Hon har förändrats. Vi är så vana vid varandra.
Passionen är borta. Elden har slocknat.
Jag känner fortfarande behov...
...av att gå på...
...dejter.
Att känna den där gnistan igen...
...som man får med någon ny.
Glöden, den där passionen som kommer från det okända.
Sanningen är att min fru inte är…
Utåtriktad?
Det stämmer. Ja.
Utåtriktad. Precis.
Det finns ju två sängar.
-Nej. Absolut inte. -Jag håller mig lugn.
-Kom igen! -Nej. Inte en chans.
Nu går vi till sängs, för det är verkligen läggdags.
-Okej, en liten kyss då. -Tack.
-Då säger vi hej då. -Ja.
Nej!
Kom igen, sluta. Nej!
-Nej,allvarligt... -Förlåt, jag trillade.
-Det var inte meningen. -Hördu.
Hördu...
-Låt oss inte förstöra nåt. -Nej. Vi ska inte förstöra nåt.
Det är det jag menar. Vi förstör inget… Vi har det bra.
-Inte? -Nej.
Kom igen...
-Nej. -Ska du nysa?
-Är du gift? -Ja.
Artonde december blir det 11 år.
Under 11 år måste det ha hänt nånting, nån gång?
-En liten affär? -Nej, aldrig!
Nu räcker det. Jag måste gå och lägga mig, jag är trött.
Cristina, carpe diem, för fan.
Vi har druckit prosecco. Vi har det bra.
Kom igen... Det här går bra. Det bästa återstår.
Nej, nu är det läggdags. Det kan jag försäkra dig om.
Okej.
Du sover där. Jag sover här?
Nej, du förstår inte. Vi ska sova, ja - men i våra egna rum.
Kom igen.
-Kom igen? -Kom igen…
Snälla… Jag känner mig ensam.
Nu går du och lägger dig och har en god natt.
Sov så gott så pratar vi imorgon på bussen.
Kom igen.
Vill du ligga med mig?
Men varför just jag?
Alltså...
Vad är det här?
Förlåt. Jag gick kanske lite för långt.
JAG ÄLSKAR DIG
Jag kommer.
Julia!
¡Hola! ¿qué tal, todo bien?
-Ursäkta, jag är sen. -Okej.
Okej.
Ursäkta. Förlåt mig.
Vilken monsterbuss, va?
-Var det länge sen... -Länge sen, vadå?
Nästan alla är ombord.
Var kommer du ifrån?
-Moldavien. -Härligt.
-Känner du till det? -Nej.
-Vet du inget, så var tyst. -Jag sa bara det.
Tyst bara.
Hur många hästar?
PRATA INTE MED FÖRAREN
Okej.
Ursäkta?
Ursäkta mig? Jag vill ansöka om en adressändring.
Ursäkta mig, chefen.
God morgon. Hur kan jag hjälpa till?
-Jag behöver adressändra. -Ja.
-Här. -Har du alla papper?
-Ja. -Får jag se dem?
Hur var det på jobbet?
Bra.
Är du inte hungrig?
Va? Jo. Nej...
-Äter du inte? -Jag har ätit. Jag måste jobba färdigt.
Jag måste skynda mig, annars blir jag sen till matchen.
BASKETRESULTAT
Hej, älskling.
-Hej, älskling. -Hur mår du?
Jobbar du fortfarande?
-Hur var matchen? -Bra.
Vi vann.
Hallå?
Ja, det är sent. Varför ringer du nu?
Mais je vous ai dit que j'étais en train de travailler.
Ja, nästa vecka.
J'espère. Je fais de mon mieux.
Okej. Hej då.
Är du klar?
Jag är ledsen, älskling, men jag måste avsluta jobbet.
Ska vi boka om?
Nej, du är ju klar nu. Du kan gå. Ingen fara.
-Är det säkert? -Ja.
-Okej. Hej då. -Hej då.
-Är det säkert? -Ja, det går bra här.
Här, mitt ute i ingenstans? Jag hittar hem.
Det är okej. Oroa dig inte.
-Vem är han? -Det är min pappa.
-Och? -Han gav mig skjuts hem.
Älskling?
Ja?
-Ska jag laga nåt till dig? -Nej, tack.
Jag tar en smörgås på vägen. Jag är sen.
Varför stannar du inte?
Jag sa ju att det är en viktig match. Jag kan inte missa den.
-Vad kostar en? -Fem euro.
Hur många har du? Fem...
-Blir 20 okej? -Ja, det blir bra.
-Tack. -Tack så mycket.
BASKETRESULTAT
Hej, älskling. Hur var matchen?
Bra.
Vi vann.
Under kvällen gick oppositionsledaren ut med ett förnekande.
Och som avslutning - sporten.
Goda nyheter för alla basketfans.
Efter en natt på sjukhus,
har man kunnat utesluta allvarliga skador på Dragomir.
Spelaren förlorade medvetandet vid en allvarlig skada under matchen,
som domaren blåste av.
Matchen ska spelas på ett ännu ej bekräftat framtida datum.
Vidare till fotboll.
I helgen är Serie A tillbaka efter det internationella uppehållet.
Jag skulle inte luta mig där emot, om jag var du.
Du kan inte ana vilken svinstia det är här inne.
Vart ska du?
Jag sa ju det. Jag ska på affärsmiddag. Du ska väl gå på matchen?
Ja.
Hur var matchen?
Bra.
Vi spelade väldigt bra.
Det var en underbar kväll.
Hej, jag behöver nyckeln till min mans rum, tack.
Vi har magnetkort, inte nycklar.
-Ge mig magnetkortet då. -Vad har ni för rumsnummer?
Jag vet inte. Jag minns inte.
Jag gick vilse och han har mitt kort.
-Vem? -Min man, sa jag ju.
Har du inte ditt kort?
-Nej, jag fick inget. -Vi ger alltid ut två stycken.
Jag säger ju att jag inte har fått något.
Hur många gånger ska jag behöva säga det? Glasögon, handväska, plånbok. Det är allt.
Lyssna…
Min man har ett medfött hjärtproblem.
Han sa att han skulle vara här om tio minuter.
Han svarar inte i telefon.
Om något har hänt honom, håller jag dig ansvarig.
-Kan du berätta var vårt rum är? -Jag får inte...
Vad heter du? Jag vill prata med chefen.
-Kan du hämta chefen? -Ett ögonblick.
-Låt oss hitta en lösning. -Jag hoppas det.
Under vilket namn har ni bokat?
Här är mitt flicknamn och mitt andra namn. Sök på det senare.
Här är det.
-Numret står på kortet. -Tack. Hej då.
-Tredje våningen. -Hej då.
Ha en fin dag.
Ja?
God morgon, Valeria.
Vacker som alltid.
Hon är där uppe och packar.
Jag varnade henne för att gifta sig med dig, men hon lyssnade inte.
Silvia.
Älskling?
-Ska du åka iväg? -Ja, det ska jag.
Jag åker till mamma och jag tar med mig hunden.
Men varför åker du?
-Vart ska du? -Varför?
Det är inte vi som drar. Det är du som ska lämna det här huset.
Du har en vecka på dig... En.
Sen ska du och dina grejer vara borta. Förstått?
Är du galen?
Är jag galen?
Du får en osynlig avsugning medan du kör,
du knullar en slyna på ett hotellrum och du kallar mig galen?
Skäms du inte?
Vad pratar du om?
Vad säger du?
En osynlig avsugning?
Jag lämnade precis kontoret. Fråga min sekreterare.
Prata med mina advokater.
-Jag sticker. Mamma väntar där ute. -Silvia.
Jag är orolig för dig. Du skrämmer mig.
Du är galen.
Du är...helt tokig.
Att du har mage att säga så, ditt jävla as.
Jag såg er med mina egna ögon.
Och vad gör du?
Istället för att gå efter mig och säga:
"Älskling, det är inte som du tror. Jag kan förklara."
Ingenting. Du fortsätter att göra som du vill.
Jag ska ruinera dig, Carlo. Jag svär till gud.
Jag ska göra dig helt utblottad.
Pappa hade rätt när han sa: "Gift dig inte med den lycksökaren.
När ni väl är gifta, kommer han att leva på dig."
Det var inte jag.
Du är galen. Silvia, du mår inte bra.
Du är ett as och en smutsig lögnare.
Vadå lögnare? Det var inte jag!
-Jag såg dig på hotellet! -Det är inte sant!
Du måste ha drömt.
Om det är sant... Om det är som du säger, så åker vi till hotellet och kollar.
-Vi åker och kollar. -Kollar vadå?
Vad ska vi kolla?
De borde finnas spår.
Om jag var där, borde det finnas spår.
Helt otroligt att du kan vara så dum.
Jag är inte dum. Jag talar sanning.
Lämna väskan här. Nu åker vi.
Om det kan få dig att inse,
att jag inte snackar skit. Nu åker vi dit.
Kom. Ta mig till hotellet. Visa mig var det är.
Sakta ner.
Sakta ner i kurvan. Silvia, snälla.
Jag bestämmer farten, okej?
Försöker du döda oss?
Titta, där var du.
-Där, ditt as. -Jag tar aldrig den här vägen.
-Omöjligt. -Du måste ha varit distraherad.
GPS:en måste ha distraherat dig.
För att nu för tiden visar GPS:erna inte bara vägen,
de suger även av dig.
Hur var det? Var det bra?
Berätta. Hur var det?
Den där avsugningen…
Den osynliga, ja…
Var ligger det här mystiska, osynliga hotellet?
-Hitåt, eller hur? -Hur ska jag veta det?
Jag vet inte ens var vi är.
Vilket jävla as du är…
-Kan du sakta ner? -Igen?
Så där. Vi är framme.
Kom.
Vart ska vi?
Minns du inte att du var här? Du måste ha parkerat här.
Eller kanske där. Var parkerade du?
Du förstår inte. Jag har aldrig varit här.
-Jag har aldrig sett den här parkeringen. -Oroa dig inte, du kommer snart ihåg. Kom.
Kan du vänta på mig?
Ursäkta, vi behöver använda hissen.
Tyvärr, den är ur funktion på den här våningen.
Men...han var tog den för tre timmar sen.
Omöjligt. Vi har slavat med den här i tre dagar.
Det är mekanismen här som är blockerad.
Här.
Men trapporna är där borta. De fungerar alltid.
-Vi tar trapporna. -Silvia.
Nu börjar det bli pinsamt.
Snälla, vänta!
Du har redan har vunnit pris för årets svin.
Snälla, Silvia. Ställ inte till en scen här också.
God kväll. Ett rum för två?
Har ni bokat? Jag har en juniorsvit ledig...
Nej. God kväll, jag måste prata med din kollega.
-Ursäkta, vem? -Din kollega.
Den asiatiska killen som var här på morgonen.
Jag är här på mornarna. Mitt skift slutar klockan 18.
Osynlig kollega.
Hördu...
Skulle du kunna kolla i din databas
om en mr Del Gallo har varit här de senaste 24 timmarna?
-Här på hotellet. -Ursäkta,
men jag kan inte göra det på grund av vår integritetspolicy.
Vems integritet? Er? Eller hans?
Eller vi kanske ska prata om min integritet?
-Min integritet. -Snälla, lugna dig.
Jag tänker fan inte lugna mig. Ring din chef.
Titta, jag är mr Del Gallo.
Carlo Del Gallo. Här är min legitimation.
Kan du hjälpa damen här?
-Dam, i helvete heller. -Precis.
-Jag är verkligen... -Det är jag som frågar,
så det är inget integritetsproblem.
-Jag är verkligen... -Gör det bara. Gör mig den tjänsten.
-Lita på mig. -Gör det.
Tack.
-Din man har aldrig varit här. -Ursäkta mig?
-Äntligen. -Förlåt, jag kan inte…
Var inte ledsen. Det står att jag aldrig har varit här.
Ursäkta oss.
Nu har vi kollat upp det, nu åker vi.
-Vi ska lämna dig... -Snälla, dubbelkolla.
Dubbelkolla, vadå? Ingen fara.
-Vi åker nu. Tack. -Rör mig inte. Du är äcklig.
-Du är ett svin. -Sir?
-Ursäkta mig? -Ingen fara. Det är okej.
Vart ska du? Silvia, vänta!
Nå? Vilken våning var det? Femte? Fjärde?
-Tredje! -Tredje.
Vi kan inte göra det här. Förstår du?
-Det var rum 326. -Det här är otroligt.
-Jag ska visa dig. -Silvia. Snälla, Silvia.
Vi har ställt till det tillräckligt här.
Vad gör du?
Nej, förlåt.
Det är ett misstag.
-Så det här var rummet? Snälla, raring. -Jag är ledsen.
Rummet är bokat. Det här är pinsamt.
Det ser ut som hon. Du är inte i rummet.
-Det är folk där. -Du måste berätta.
Varför kan du inte berätta?
-Du mår inte bra. Raring… -Berätta!
Berätta! Din jävel! Berätta!
Älskling, vad är det? Lugna dig.
Vad är det, älskling?
Frun?
-Silvia? -Frun?
-Vad är det? -Frun?
Ring en ambulans! Nu.
Ligg helt stilla. Rör dig inte.
-Nå, doktorn? -Jag är inte läkare
-och du får inte vara här. -Förlåt, men… Hur mår min fru?
Du får prata med läkaren.
Okej, men säg nånting. Lämna mig inte så här.
-Du kan prata med honom nu. -Vad är det?
Ursäkta, doktorn. Jag vill bara veta hur min fru mår.
Skanningen visade inga avvikelser.
Tack och lov.
Är din fru stressad över något?
Ja.
Underskatta inte stress.
Det är ett verkligt problem.
Förlåt, doktorn, men…
Kan det framkalla hallucinationer?
Det kan inte uteslutas.
Om du vill ha mitt råd,
se till att din fru får vila.
Det är enkelt att hitta specialkliniker.
Där kan hon koppla av
och hon hålls under uppsikt.
-Jaså? -Ja.
Älskling, hörde du vad doktorn sa?
Det är inget allvarligt. Inget att oroa sig för.
Du kan fortsätta leva som förut.
Tjugofyra…
Vi gör 25.
Här.
Tack, älskling.
Romy!
Herregud, Romy!
-God morgon. -God morgon.
-Välkommen. -Tack.
Din fru kommer att få det bra här.
Stillheten, ron och sömnterapin kommer att göra underverk.
Det är jag säker på. Visst, älskling?
Hej då.
Den här vägen.
-Hej då. -Hej då.
Hej!
Hej.
Hej då.
-Nå? Hur ser jag ut? -Hej då. Tack.
-Du ser strålande ut. -Tack.
-Jag har en överraskning åt dig. -Var?
Titta.
Hon är underbar!
Hon känner dig inte. Det är okej.
-Hon ser likadan ut. -Hon ser precis ut som Romy.
Därför tog jag henne.
-Vad ska hon heta? -Nastassja.
Som Kinski.
-Nastassja. -Nastassja.
God kväll.
-God kväll, Marcello. -Vilken fin överraskning.
-Din fru är tillbaka. -God kväll, Marcello.
-Ska jag hjälpa dig? -Nej, tack.
Vi är tillbaka.
God morgon, mr Del Gallo, din tvätt.
-Direkt till 326? -Ja, självklart.
Mitt nöje.
-Tack för hissen. -Tusen tack.
Tack.
Silvia?
Älskling?
Silvia?
Älskling.
Jag kan förklara. Tro mig. Det är inte som du tror.
Han har inget med det här att göra.
Han betyder ingenting.
Vem då?
Okej. Sisten dit betalar!
-Okej? -Nej, men...
Nu kör vi!
Utan att springa.
Det är inte rättvist!
Vi har bokat bord för tre under namnet Zordini.
Varför uppger du alltid mitt namn?
-Zordini, tre personer. Korrekt? -Ja.
Toppen.
-Ska vi följa dig? -Jag visar er till bordet.
Ät inte bröd. Du förstör aptiten.
Vänta på maten.
Jag ska berätta en sak som jag kommer att förneka och aldrig nämna igen.
Okej.
-God kväll, mina herrar. -Hej.
Vill ni ha lite vatten? Med eller utan kolsyra?
-Utan. -Kolsyrat, tack.
-Ge oss vinlistan, tack. -Vad sa du?
-Champagne? Vedova eller Frate? -Frate.
-Du betalar. -Varför?
För att du kom sist.
Nå? Vad skulle du säga?
Jag skulle ligga med 90 % av kvinnorna på den här restaurangen.
-Jag skulle ligga med allihop. -Jaså?
-Vill ni beställa? -En fråga.
-Hur många är Plateau Royal för? -Fyra.
Vi delar den på tre.
-Att dricka? -Dom Perignon.
Bra val.
Jag måste lägga till - utan att ens ha sett dem.
Jaså? Utan att ens ha sett dem?
-Ja. -Jag också.
Vad är det?
Utan att ens ha sett dem. Bravo!
-Kom igen. -Mina herrar.
Perfekt.
Det där gör jag, tack.
-Låt det vara. -Snälla, du.
-Jag ber dig. -Snälla, släpp.
Släpp!
-Det är en principsak. -Principer?
-Lita på mig. -Tack.
Tack.
Inte bara 90 % av kvinnorna på den här restaurangen,
-utan i hela världen. -Verkligen?
Så när du säger 90 %, då menar du verkligen 90 %?
-Vad är det för fel med 90 %? -Jag vill bara förstå.
Nittio procent inkluderar ju även våra fruar.
Naturligtvis, Lorenzo. Självklart.
Så du skulle sätta på min fru?
Visst.
Du skulle alltså... Hörde du vad han sa?
-Vad är det för fel? -Att han skulle ligga med min fru.
-Fråga honom varför, och öppna den här. -Varför?
För att skydda dig.
Skydda mig från vadå?
Du gillar mig, eller hur?
Vad menar du?
-Som man, som person. Gillar du mig? -Ja. Annars skulle vi inte vara vänner.
Skulle du vilja att din fru knullar en främling, en inkräktare,
någon du inte känner, som kan vara en skitstövel?
-Vad har det med saken att göra? -Det har det. Svara mig.
Det låter inte riktigt klokt.
Det är det.
Vad menar du?
Om jag låg med din fru skulle hon vara trygg med mig.
-Trygg? -Ja. Och du också.
Ja, det är sant. Du skulle vara tryggare med honom.
Vi ska inte hyckla eller vara sexistiska.
"Ja för män, nej för kvinnor."
-Det är samma för kvinnor. -Samma sak för kvinnor.
Vad är detsamma för män och kvinnor?
-Procenttalet är enkel matte. -Nej, det är inte matte. Det är statistik.
Okej. Om det är statistik, varför kan inte jag vara de tio procenten?
-Vad fan skrattar du åt? -Det är för sent.
Vet du nåt?
-Nej. -Du? Nej då.
Det är för sent för oss alla, särskilt för er.
-Det är sent nu. -För vadå?
-Du är sen. Det är för sent. -Varför?
-Så där! Vackert. -Toppen! Bravo.
Toppen!
Underbart!
Men så här är det... När man tänker på saken...
Vi tar lån för att köpa större hus,
för att köpa de senaste telefonerna, en ny bil...
Vi betalar för att våra barn lär sig engelska. Men för vadå?
Varför? Jag frågar dig.
Varför? För vadå?
För henne.
Henne.
För henne.
-För henne? -Vem?
Henne.
Nej...inte för henne.
-Varför? -Vad menar du med varför?
Han säger att när vi går till sängs med någon,
går vi till sängs med oss själva.
Vi knullar bara oss själva. Eller hur?
Nej, när vi knullar, knullar vi dem som knullar henne.
Det där är narcissism.
Nej, Narcissus hatade sig själv.
Sant. Han dränkte sig i havet.
Nej… Inte i havet?
-Nej, det var en sjö. -I sjön.
Han var olycklig. En eländig man som hatade risker...
-Vilka risker? -Risken att misslyckas.
Så vi är deprimerade?
-Du är verkligen det. -Du är det.
Titta där.
-Vad är det? -Titta vad som kommer.
Eftersom du gillar att vara exakt... Det var en damm.
-Va? -Det var en damm.
-Ja. -Ser du?
Jag skulle gärna ta nån som henne.
Jag föredrar hon i den röda klänningen.
Nej, inte jag.
Undertexter: Jenny Johansson