- Passa! - Inget spring i korridoren.
- Jag visste inte att du spelade piano. - Hej.
Du har inte varit på hemkunskapen på hela veckan.
Jag har hållit på med årsboken.
Blir den bra?
Du är inte med. Mr Esser sa att han har bett om ditt foto tre gånger.
Pappa jobbar inatt. Kim och Jackie ska sova över. Häng på.
- Det får jag inte för pappa. - Smit ut när han har lagt sig.
Hur kommer jag dit?
Du bor i Southwind, va?
Följ kraftledningarna uppför berget. Jag bor på Chesapeake Road.
Du vill ju få fler vänner här.
Hej. Nu får du köra.
VIRGINIA
Du körde bra idag.
Du behöver öva lite mer på att parkera, men du kör bra.
- Ska det regna ikväll? - Tror inte det.
- Gör du läxor? - Jag läser bara.
Han försökte begå självmord. Jag tror att han insåg
att bedrägeriet han var inblandad i och alltid haft skuldkänslor för...
Jag tror att han var den enda av dem som frivilligt hade dragit sig ur.
Vissa var upprörda, men gick med på det ändå
medan andra gillade pengarna de drog in.
Dowd var den enda som var rakryggad nog...
- God natt, pappa. - ... och integritet...
- Sov gott. - ... att dra sig ur i tid.
Han äcklades av tanken på att behöva
gå in på Donald Manes kontor och betala honom kontant...
Dowd blev nog aldrig kvitt skuldkänslorna.
Hej!
Du har ju taggar överallt.
- Så du kan inte sova över? - Inte hela natten.
- Jag måste vara hemma senast sex. - Vad trist...
Jag drar hem när ni ska sova.
- Var bodde du innan ni flyttade hit? - Eastern Shore.
Finns din mamma med i bilden?
Sherry säger att du bor med din pappa.
"Cinnamon Glaze".
Vi försöker prata.
Kim, räck ut handen.
Vi struntar i din mamma. Det har inte jag med att göra.
Jag har inga minnen av henne.
Inte ens några foton.
Pappa vägrar prata om henne.
Vad tycks om "Copper Fever"?
Alltför orange.
Maren, sluta! Sluta!
Nej, Maren!
Sluta!
Jackie, hjälp till!
Säg inte att du gjorde det.
Vi åker om tre minuter. Packa allt du kan på tre minuter.
Skynda dig!
Fan...
Skynda dig, Maren! När snuten kommer måste vi vara långt härifrån.
MARYLAND
MAJ
Pappa?
Jag har några saker att säga och du får lova mig
att du förstör bandet sen. Spara det inte. Det är min röst på bandet.
Du kommer inte att träffa mig igen, Maren.
Jag kan inte...
...hjälpa dig längre.
Jag kan inte göra nåt annat heller.
Som att ringa snuten som nån annan hade gjort i mitt ställe.
Du får själv komma fram till vad du ska göra - som din mamma gjorde.
Jag beklagar. Nu vet du vad jag menar.
Jag vet inte hur mycket du minns av det jag ska berätta.
Det har jag aldrig vetat.
Men för säkerhets skull tänker jag berätta allt jag vet.
Första gången var du tre år.
Stämningen är upprörd på Towson State-universitetet
inför den kontroversiella folkomröstningen om vapenförbud.
Majoriteten är mot ett förbud, men det finns även förespråkare.
MAREN YEARLY JANELLE MAY KERNS
Det är orättvist att oskyldiga människor som vill köpa vapen...
BAGLEY I MINNESOTA
Ni tror att om man förbjuder vapen så slipper vi skjutningar
bland kriminella och oskyldiga.
Hej.
Jag vill åka hit.
- Var är närmaste busstation? - Jag tror det är Detroit Lakes.
Tre byten: Frederick, Columbus och Minneapolis.
Enkel resa: 83 dollar.
Vad kostar en biljett till Columbus?
- Borde inte du vara i skolan? - Det kan man tro.
Vad betyder det?
Att jag är 18 år och får bestämma själv var jag ska vara.
Jag behöver se ett körkort eller annan id-handling.
Jag har mitt personbevis.
Få se.
Enkel biljett till Columbus kostar 49.
50.
Du hade en barnflicka då.
Hon hette Penny.
När jag kom hem låg hon på badrumsgolvet.
Det var blod överallt.
Hennes ansikte var sönderbitet, men halsen var det värsta.
Hon måste ha burit på dig när du högg in.
Hennes händer var söndertuggade... Jag trodde att du också var död.
Att nån hade dödat er båda två, men du sov.
Du hade blod runt munnen.
Du hade något i munnen.
Jag tog ut det. Det var mjukt som tuggummi och hade ett litet håI.
Där örhängen kan sitta.
Tack och lov att hon inte bar några för då hade du kunnat kvävas.
Jag dumpade liket, skurade bort alla spår, packade och lämnade stan.
Kroppen hittades aldrig.
Det var sista gången jag använde vårt riktiga efternamn. Nu vet du varför.
Sen hände inget på några år.
Du började skolan. Jag trodde inte att du skulle göra nåt på allmän plats.
Men du blev smart, så jävla smart.
Det var inte meningen att skrämma dig.
Väntar du på bussen?
Nej, lilla fröken, jag letade efter dig.
Känner jag dig?
Inte på det sättet du menar.
Jag kände lukten av dig. Du känner nog lukten av mig nu.
När fick du din hunger stillad senast?
Stanna där! Stanna!
Du har inte stillat hungern på länge.
Jag skulle tippa...
...att det var flera månader sen sist - minst.
- Kan du känna det på lukten? - Javisst.
Man kan känna lukten av mycket om man bara vet hur.
Och vi luktar i vilket fall.
Oavsett om vi har ätit.
Kom nu, lilla fröken.
Kom.
- Vart ska vi? - Här är torrt och tryggt.
Jag heter Sullivan. Mina vänner säger Sully.
Maren.
Bor du här?
Lyssna nu, Maren. Oroa dig inte, jag är okej.
Jag har regler.
Regel nummer ett: Ät aldrig någonsin en ätare.
Kan du också följa den regeln?
Okej. Nu fixar jag lite middag.
Jag kände lukten av dig från tomten. Kom nu.
På så långt håll?
Vi går runt på baksidan. Vi får prata sen.
Sully hittade de här små kycklingarna...
...i frysen.
De här kycklingarna ser ut att ha haft ett bra liv.
Jag trodde jag var den enda.
- Är vi många? - Inte många.
Men... fler än man kan tro.
Du måste ha träffat några stycken som du vet om.
Är det ingen som har intresserat sig för dig?
Som har haja... hajat till?
- Jag har alltid trott... - Du tyckte bara att vissa var läskiga.
Det är bättre om vi håller oss borta från varandra.
Vi är farliga för icke-ätare,
men vi kan göra varandra illa också.
Hoppas du förstår vad jag säger.
- Du låter som min pappa. - Förstod din pappa vad du var?
Själv då?
Du sa ju att vi ska hålla oss borta från varandra.
Men du sökte upp mig.
Smart!
När jag såg att du var en ensam tjej...
...tänkte jag...
...att du kanske ville äta.
Kyckling?
Nej.
GUD VÄLSIGNE VÅRT HEM
Vem bor här?
Gå och se efter.
Använd näsan. Vad luktar det?
- Ligger det nån död där uppe? - Vad luktar det?
Beskriv lukten.
Metallisk.
Som blod?
Nej, som lera.
En skarp lukt.
Men inte ruttet?
Nej.
Men åt det hållet. Mer som vinäger.
Som vinäger i soppa.
Bra, bra.
Hon lever!
- Vi måste skaffa hjälp. Vad har du gjort? - Hon var sån när jag kom i morse.
Du Ijuger! Släpp förbi mig.
En sak ska du ha klart för dig!
Vad det än är som vi har så måste det matas!
Nej...
Nej, för det var...
Det var flera år sen för mig.
Det är för att du är ung.
Du kommer att behöva det mer och mer och mer.
Och du kommer inte alltid att kunna stå emot.
Men om omständigheterna
är trygga och bra,
så ät.
Då lägger det sig ett tag,
så att du inte gör något du får ångra.
Ännu mer.
Ännu mer, lilla fröken.
Ja, Sully hittade henne i det skicket. Jag luktade mig till henne.
Jag dödar inte folk.
Jag försöker åtminstone undvika det.
Då återstår det här.
Och liknande.
- Kan jag få vara ifred i några minuter? - Självklart.
Det dröjer nog inte länge.
Du känner på lukten när det är dags.
Det är så här jag gör.
Det hjälper mig att minnas var och en.
När jag började var jag i din åIder.
Dra i det.
Det går inte av.
Det är starkt.
Vem var din första? Minns du det?
Jag åt min morfar
när de väntade på begravningsentreprenören.
Var det nån som såg dig göra det?
Mamma.
Mamma hittade mig efteråt. Hon tvättade rent mig.
Hon sa att ett djur hade tagit sig in.
Men när jag till slut rymde hemifrån
var det ingen som letade efter mig.
Har du levt ensam sen dess?
Det är inte så svårt...
...när nån har lärt upp en.
Men du behöver inte... Du behöver inte vara ensam.
Du kan hänga med mig så länge du vill.
Jag letar efter nån.
Din mamma.
Du nämnde din pappa igår så han finns med i bilden.
Så du har väl rymt från honom eller så har han lämnat dig.
Men du sa ingenting om din mamma.
Jag har aldrig träffat henne.
Jag vet bara namnet på staden där hon är född. Det står i personbeviset.
Det är nog bäst att vi tvättar av oss innan vi torkar fast i stolarna.
De som kom sen upptäckte jag inte.
En pojke försvann från lägret du var på. Jag borde inte ha låtit dig åka.
Men du ville så gärna. Det var bara en vecka. Du var åtta.
När den pojken försvann visste jag att det här är vem du är.
Jag tänkte aldrig "vad" du är.
Jag kanske inte älskade dig som en far bör göra, men jag avskydde dig aldrig.
Du åt dem för att du var tvungen, antog jag. Jag vet inte varför.
De hittade hans tält långt inne i skogen, helt nerblodat. Luke Vanderbilt eller nåt.
De betraktade det som mord.
Vanderwall eller nåt liknande.
Jag försökte se om du var ledsen, men det var du inte.
Det var då jag började säga nej till saker.
Nu vet du varför.
OHIO
INDIANA
Har ni inga "Lunchables"? Hur fan kan ni inte ha "Lunchables"?
- Ursäkta mig. - Se upp! Försöker du köra på mig?
- Jag ställde en fråga, jävla hora! - Så säger man inte!
Lägg av! Skärp dig, kompis.
- Jobbar du här? - Nej, men jag kan följa dig ut.
- Försök, så får du fan se vad som händer! - Som vad då? Vad skulle kunna hända?
- Vi ses utanför! - Gillar du att trakassera folk?
- Är det vad du gör efter lördagsrunket? - Hit med hatten, din lilla skit!
Han är därborta om du vill ha nåt.
Märkte du det i affären?
Jag kände lukten av dig med.
Jag är på väg till Minnesota.
Jag blev avsläppt här, så jag stal lite middagsmat.
- Du är inte heller härifrån, va? - Hur så?
Schysst att du stod upp för mamman förut.
- Jag är 18, om du undrar. - Du ser yngre ut.
Tack.
Jag undviker att prata med nån efteråt. Jag är helst ensam.
- Jag fattar. - Jag är inget svin.
Du ska nog köra nu. Du har blod på dig.
Det är lugnt.
Nej... det känns inte så.
Vill du hoppa in?
Du kan inte bara ta hans bil.
Alla har sina regler. Det är inte en av mina.
"Barry Cook".
"5278 Route 13. Centerville, Indiana. "
- Tänker du åka dit? - Det fanns inga foton i plånboken.
- Tog du hans plånbok? - Nej, bara pengarna. 8 dollar.
Jag slängde plånboken där borta.
Jag heter Maren.
Jag heter Lee.
Jag vet inte om jag ska gråta, skrika eller skratta...
Skrik inte.
Jag trodde jag var den enda.
Nu har jag träffat två andra på en vecka.
Skulle du kunna hjälpa mig?
- Det här är nytt för mig. - Knappast.
Jag minns inte när det började. Ingenting.
Jag vill inte ställa till det för dig. Jag vill inte skada nån.
Säger du nu, ja.
Lick It Up med Kiss. Det var då de började sminka sig.
Vem då?
Känner du inte till Lick It Up? Kiss?
Nej, du hade väl hemundervisning.
Här har han suttit och rökt på i 30 år.
Titta, han har albumet! Lick It Up.
Känner du igen låten?
Jag tar en dusch.
Det är din födelsedag.
Jag har väntat länge på den här dagen.
Du verkade så tuff igår.
Väger man 60 kilo måste man ha attityd.
Här kommer dina pannkakor. Bacon till dig.
Sully hette han. Den andra killen jag träffade.
Han kunde känna lukten av mig på 800 meters håll.
- Kan du göra det? - Nej.
Han kände på lukten när nån höll på att dö.
- Jag har nog hört talas om honom. - Säkert?
Han har en fläta som han gjort av håret av dem han ätit.
- Fy fan... - Den är 2,5 meter lång.
Vi behöver inte bli såna.
Varför hängde du inte på honom?
Det var nåt med honom. Han ville nog vara hjälpsam.
- Det tvivlar jag på. - Han var ganska läskig.
Kom du på det före eller efter ni hade ätit mrs Herman tillsammans?
- Påtår? - Ja, tack.
- Önskar ni något mer? - Tack, det är bra.
- Harmon. Mrs Harmon. - Okej.
Hjälper det? Att minnas namnen på dem?
Varför låter du mig hänga med?
Du verkar schysst.
Det är jag.
Verkar jag schysst?
Jag går på muggen.
- Vad sägs om att sova under bar himmel? - Okej.
Det blir kallt inatt, men om vi behåller bilen kan vi sova där bak.
- Vad ska vi göra i Kentucky? - Min lillasyrra bor där.
Jag har lovat att övningsköra med henne innan hon ska köra upp.
- Åker du hem ofta? - Ibland. Jag drog när jag var 17.
- Varför då? - Jag ångrar att jag inte gick ut skolan.
Precis som du. Man får lära sig på andra sätt.
Andra har sina svagheter. Satan känner till dina svagheter.
Jag sa att han känner till dina svagheter.
Han vet vad du går igång på.
Jag sa att han vet vad man går igång på.
Han vet att en av mina svagheter som jag kan skriva under på
är förmågan att hata dig så länge jag lever.
KENTUCKY
Vi sover här inatt. Det är min mosters hus. Hon dog i mars.
Mitt hus är på andra sidan, men jag kan inte visa mig i stan.
Behöver du veta varför?
Nej.
- Vad gör ni med alla grejer? - Mamma löser det. Hon är lärare.
Tänd inte. Öppna inte fönstren.
Jag kör med Kayla bakom köpcentret. Hoppas jag överlever. Jag tar med käk hem.
- Är Kayla din syster? - Ja.
Jag kallar henne "idiot" eller "dumbom".
Snoka runt om du vill. Jag tar inte illa upp. Vi ses sen.
Lås dörren.
Lee, öppna för helvete! Jag vet att du är där.
Öppna dörren, Lee! Kom igen!
Varför bankar du så på dörren?
- Vad fan gör du här? - Jag hittade lappen! Ska du dra redan?
- Maren, Kayla. - Kayla, Maren. - Du skulle stanna den här gången!
Lugna dig. Det dök upp en sak så jag måste lämna stan.
Jag tror dig inte. Varför är du alltid på väg nånstans?
Vi går ut. Jag vill snacka med dig där ute.
- Jag blir inte borta så länge. - Är det din tjej?
Det är min vän. Ni kan träffas en annan gång.
Jag övningskörde med dig som jag lovade.
Jag avskyr när du gör så här. Pappa gjorde likadant och kom aldrig hem.
- Vi är livrädda varje gång. - Jag är tillbaka om några veckor.
- Du lyssnar inte. - Max två veckor.
- Jag är inte pappa! - Finns det nåt du inte Ijuger om?
Du ser ut som en jävla bög i den skjortan. Du kan dra åt helvete!
Fan också...
Vi åker ikväll. Hon lär berätta för mamma att vi är här.
Och när hon kommer... Det vill jag att du ska slippa.
Jag sommarjobbade här. De har växelkassan i en låda i kaféet.
Ett kafé i ett slakthus?
- Finns det inga vakter? - Jo, Dale. Han är döv på båda öronen.
Du får vara bank.
Jag vill visa dig en sak.
Musiken ska hålla dem lugna.
Tänker du nånsin på...
...att var och en av dem har en mamma och en pappa...
...systrar, bröder, kusiner, barn...
Kanske till och med vänner?
Ett språk.
Hör på dem.
- Varför vill du till Minnesota? - Mamma.
- Bor hon där? - Vet inte.
Jag vet inte ens om hon lever.
Jag vet bara vad hon heter och var hon är född.
Det kan ta tid att leta upp henne.
Det kan vara en återvändsgränd.
Det är allt jag har.
Då börjar vi där.
Jag kan köra dig.
Det är långt dit, men om du vill så kör vi.
Vi tar det lugnt och får se landet.
Missouri och Iowa åtminstone.
Jag har inte varit där heller.
MISSOURI
Hur var första gången för dig?
- Det var min barnvakt. - Samma här.
Hur var det för dig?
En kick.
Jag kunde känna alla blodkärl i kroppen, som spindelväv.
Jag kände mig som en sorts superhjälte.
Och efteråt? Hur kändes det? Vad tänkte du?
Jag minns inget efteråt.
- Skitsnack! - Det kanske inte är vad du vill höra.
Men jag svarar ärligt.
- Vill du lyssna på nåt med mig? - Visst.
Jag visste att de var här!
- Hej. - Hallå.
- Jag såg er vid vattnet förut. - Vi såg också några där.
Ni var uppe på klipporna. I vår vindriktning.
Om du förstår vad jag menar? Oroa er inte, vi är vänner.
Jag heter Jake. Han där heter Bradley.
Lägg av. Jag heter Brad.
Trevligt att träffas, Brad och Jake. Jag heter Leon. Hon heter Maggie.
- På genomresa? - Ja. Är det ett problem?
Vi är inte här för att köra bort er. Tänkte att ni kunde behöva några öl.
Det är inte många som har vägarna förbi. Vad säger du?
Jag är helt inne i det.
Sliter loss kött från ben som sticker ut.
Plötsligt känner jag mig iakttagen.
Jag ser mig omkring, men ser ingen, för han står helt still bland träden.
När jag får syn på honom tänker jag: "Vad fan?" Jag är ju täckt av blod.
Han bara tittar på mig
som om jag var från nån annan jävla planet.
Jag flyger upp och springer mot honom när han drar fram en jävla pistol!
Han visade sig vara en färsk snut.
- Vi skulle inte berätta det för nån. - Ja, ja...
Han är alltså snut.
Jag tror att han tänker skjuta mig, men han tittar bara på mig.
Vad sa jag?
"Skjut mig nu eller stick härifrån för jag vill äta innan maten kallnar. "
Då säger han:
"Låt inte mig störa, jag måste studera det här närmare. "
Så...
...plötsligt hukar han sig bredvid mig för att studera saken närmare.
Han luktar inte som en ätare.
Men där sitter han.
Jag frågar om han vill ha lite.
Tror ni inte att han nickade
som hungrigt barn som erbjuds matkuponger.
Gissa vad jag gav honom?
Är du inte en av oss?
Helt jävla normal är han!
Fast uppenbarligen inte normal.
Han har inte fått sig sitt skrovmåI ännu. Men det är nog snart dags för det.
SkrovmåI?
När man äter alltihop - ben och allt.
Har du inte gjort det än?
Det är världens jävla grej. Det är som första gången.
Det finns ett före ben och allt... Och ett efter.
Skitsnack!
Det där är omöjligt. Hur många människor har du ätit?
Jag har räknat till tre.
Ja, fröken. Tre människor.
Trots att du inte behövde göra det? Det är inget du måste göra?
Lite av en groupie, antar jag.
- Herregud... - Jake lär mig känna lukten av ätare.
- Det gör han inte. - Tror du inte att han kan det?
Helvete...
Hon har tur som har dig som hjälper henne.
Det är han som behöver hjälp, Brad.
Det syns på långt håll.
En typisk knarkare.
Du går runt och tror att du har kontroll.
Men sen drar man i en liten tråd...
Kanske kan kärleken göra dig fri.
Kanske kan kärleken göra dig...
...fri.
Lee...
- Vad är det? - Titta!
Kom igen!
IOWA
Jag är hungrig, Lee.
- Tre biljetter, tre försök. - Får jag kasta?
Bortkastade pengar.
- Jag vann! - Tyvärr inte, grabben.
Men bollen är i byttan!
- Vad betyder det? - Underarmskast räknas inte.
- Den andre pojken gjorde det! - Kan du inte läsa?
Stick nu, om du inte har fler biljetter.
Hallå där. Vill du försöka vinna nåt till din tjej? Jag såg er förut.
Det är bara en kompis.
Tjusigt!
- Vinner jag igen om jag sänker nästa? - Egentligen inte.
Men ingen behöver få veta nåt.
- Fan. - Osis.
Finns det nåt kul att göra här i trakten? När min kompis har dragit, alltså.
Jag stänger elva. Jag har lite gräs i bilen.
Ja, för fan.
- En till? - Säkert?
Fan också!
Din turdag.
Min tur tar väl inte slut där?
Nej då. Det ser jag till att den inte gör.
Ses vi om en timma?
Jajamän.
Jag har inte tänkt mer än vad jag har sagt på bandet.
Jag vet inte hur det går för dig eller hur det borde gå.
Jag vaknar kallsvettig och både undrar och hoppas.
Hoppas att det som plågat dig är över och om det finns en Gud
att du är en vanlig tjej med vanliga problem
och inte längre behöver sånt du inte borde behöva,
så att ditt hjärta får en chans.
Jag visste att det skulle sluta så här. "Hoppas du blir frisk. "
Han har kanske rätt. Det skulle kanske vara bättre om jag blev inspärrad.
Säg inte så. Låt bli.
Han har fel.
Vad hände med din pappa? Du säger aldrig nåt.
Han var inget bra.
Helt värdelös.
I mitt fall var det jag som gav honom ett band.
Ge mig några minuter.
- Så du kom. - Det här är ett bra ställe.
Är det din bil? Sjyst.
Min bil står där borta. Röker du?
Vad skrattar du åt? Röker du gräs också?
Din perverse jävel.
Ja, fortare. Runka fortare.
Jag är nära nu. Fortsätt så.
Fortare, fortare.
Fortare...
Jag är nära nu. Fortsätt så.
Nu kommer jag, nu kommer jag...
älskar du inte lukten av svart gummi?
Kanske inte. Det är nåt man lär sig gilla.
Vissa människor vänjer sig aldrig vid det. Förstår aldrig grejen.
Vad är det?
Den här adressen stod på körkortet, men det lyser i huset.
- Jag går och kollar läget. - Nej, jag går. Du har blod på dig.
Jag har tvättat mig med våtservetter. Det finns fler i bilen.
Jag försöker se om det är nån där.
Okej.
Hur är det?
Vad gör du?
Vad gör du? Herregud... Men vi visste inget.
Vi kunde inte veta.
- Är han tillbaka? - Nej, det har hänt nåt, mamma.
Vi måste dra. Kom igen. Fokusera nu.
Där uppstod civilisationen.
Jag tänker inte föreläsa om historia men vi får inte glömma
att ekonomi handlar om människans kreativitet.
Den insikten är grunden till vår ekonomiska expansion.
Det fanns ingen barnstol, Maren. Han hade ingen vigselring.
Vi borde känna nåt.
Vi mördar folk, stjäl av dem och drar. Vi förstör för människor vi inte ser...
Säg inte så! Vi måste göra det vi gör. Vi måste!
Allt prat om framtiden och att vara snäll mot sig själv.
Men det här är bara för mycket.
Ska vi hålla på så här i 60-70 år till?
Varför gör du det ännu svårare?
Vad vill du jag... Vad ska jag... Hur kan jag hjälpa dig? Vad ska jag säga?
- Kör bara. - Okej, som du vill.
Du drömde. Vi är snart framme.
MINNESOTA
Har ni en telefonkatalog? Det fanns ingen där ute.
- Jag söker nån som bor i Bagley. - Den här är för hela området.
Tack.
Där.
- Jag följer med. - Nej, vänta här.
Ursäkta mig. Heter du Barbara Kerns?
Vänta, ms Kerns.
Jag heter Maren Yearly. Maren.
Jag har rest långt.
Så de gifte sig inte... Vi undrade det.
Min make dog för många år sen.
- Strupcancer. - Beklagar.
Förlåt att jag överrumplar er så här.
Ni kanske inte visste att er dotter fick ett barn.
Nej.
När hon ville gifta sig var vi emot det.
Därför stack hon.
Var träffade hon pappa?
- Har han inte berättat det? - Han har inte velat säga nåt om henne.
De träffades på college i Mankato.
Hon läste i två år innan han övertalade henne att hoppa av.
Har han kört dig hit? Sitter han i bilen?
Nej, han är i Maryland.
- Vet han att du är här? - Ja, han sa var jag kunde hitta dig.
- Så du har inte rymt? - Nej.
Pappa tycker att jag är gammal nog för att bo själv.
Om du hade tänkt bo med din mamma...
...så måste jag tyvärr berätta att hon inte finns bland oss längre.
Va? Sen när då?
Sen många år. Jag vill inte prata om det.
- Du får respektera det. - Jag är hennes dotter!
Det förklarar hennes sorg när hon kom tillbaka.
Hon ville inte berätta något för oss.
Tänk vad många hemligheter det kan finnas i en familj.
Jag beklagar att du blev konsekvensen av det hela.
Vänta... Hurdan var hon som barn?
- Var hon enda barnet? - Hon var inte ens vårt.
Bob och jag kunde inte få egna barn.
Sen hörde vi talas om Janelle.
Hon hade lämnats bakom polisstationen i Bemidji. Det stod i tidningen.
Vad vet ni om hennes biologiska föräldrar?
Inget, förutom vad de hade gjort mot sin bebis.
Hon kunde ha frusit ihjäl. Det är jämt kallt här.
- Min mamma... - Behåll fotografierna om du vill.
Gjorde hon nån illa?
Vad är det för en fråga?
Det gjorde hon säkert. Jag vet det.
Jag vet inte hur ni skyddade henne eller hur mycket ni fick lida...
Sluta!
Ni kommer inte att träffa mig igen. Men jag är hennes kött och blod!
Jag måste få veta. Så snälla, mrs Kerns...
Fråga henne själv då!
Hur då?
Jag känner inte dig.
Och jag vet inte varför du kom hit.
Och jag hoppas att du aldrig kommer tillbaka.
Jag vet att det låter kallt, men jag ska vara ärlig.
Jag sa att hon inte längre fanns bland oss men hon är inte död.
Hon bor i Fergus Falls.
På ett mentalsjukhus. Det var inte vi som satte henne där.
Hon skrev in sig själv.
Okej...
Här! Här är mamma.
LÄMNAR BAGLEY
- Vill du att jag följer med in? - Nej.
FERGUS FALLS SJUKHUS
Mrs Kerns dotter? Det hade jag inte väntat mig.
Är hon farlig?
Det har inte varit ett bekymmer på många år.
- Vad var anledningen då? - Aggressiv mot personalen och sig själv.
Men det var då.
Det är möjligt att hon inte förstår vem du är.
Hon har tagit sin morgonmedicin så hon kan nicka till. Vi får se.
Ni har besök, ms Kerns. Det är en underbar överraskning.
Det är Maren.
Jag är Maren.
- Kan hon prata? - Det är medicinen.
Lugn, ms Kerns.
Jag kom inte tillsammans med pappa.
Han är inte här. Jag kom hit själv.
Ska jag ge henne brevet nu, ms Kerns?
Hon skrev det här för säkert 15 år sen.
Jag har sparat det i hennes akt i fall du skulle komma.
TILL MIN DOTTER
Visste hon att jag skulle komma?
Jag väntar här borta.
Maren, om du någonsin skulle komma hit,
så vet jag att din far har brutit sitt löfte
och berättat något om mig.
Och jag vet varför.
Han visste inte vad jag var när vi gifte oss,
men han hade listat ut det när jag födde dig.
Jag lovade att inte skada någon av er, men hur kunde vi veta säkert?
Det var inte lätt att lämna er. Jag älskade er så mycket.
Jag övervägde att ta livet av mig,
men jag ville vara här i fall du skulle komma hit.
Allt jag önskat mig i livet var kärlek.
Jag försökte verkligen men såna som vi kan inte få det.
Allt vi kan få är ett litet rum
med galler eller en låst dörr.
Jag är så ledsen för det, lilla Yearly.
För allt det jag inte kunde göra för dig
och för det enda jag fortfarande kan göra.
I kärlekens värld finns inte plats för monster.
Så låt mig befria dig.
- Hjälp! - Ms Kerns, lugna er!
Maren, dö!
- Släpp ut mig! - Tryck på knappen!
- Jag kan inte öppna dörren! - Jag öppnar.
- Dörrjävel! - Det är lugnt.
Hon är en av oss, men hon är knäpp! Hon har fan ätit upp sina egna händer!
Hon sa att hon älskade pappa och ville bli mamma.
Hon kunde ha stannat och berättat det jag behövde veta!
Vilken skillnad det hade gjort om jag hade haft nån att prata med!
Då hade jag antagligen bara gjort hälften av det jag har gjort!
Fan ta henne!
Om hon hade stannat kanske hon hade skadat dig eller ännu värre.
Jag vet vad jag pratar om. Jag hade hellre tagit det här.
Var snäll och håll käften!
Du är arg och rädd och vet inte vad du ska göra.
Plåga dig själv om du vill, men ta inte ut det på mig.
Du skar halsen av honom, Lee. Han hade fru och barn.
Du vande dig vid att vara osynlig, men nu är du ute i världen
och får syn på dig själv och det skrämmer dig.
Det skrämmer mig också. Det är så det funkar!
- Vad då? - Det här, vad det nu är.
- Sluta! Du har fel. - Om vad då?
Jag kan inte vara med dig. Jag kan inte tänka.
Det vi har att välja på är att äta, att ta livet av oss eller bli inspärrade.
Varför kan du inte ge mig rätt?
Nej.
Jag tänker inte bli som hon. Jag är inte hon.
Man kan välja att vägra och det bestämmer jag mig fanimej för nu.
Jag ska bara tanka.
Du har pengarna.
Maren!
Du är väl inte ledsen över att se gamle Sully, lilla fröken?
Det gick ju vägen. Vem kunde tro det?
Har du följt efter mig sen Frederick?
Jag vet, det är inte klokt. Men jag visste inte vad jag skulle göra.
Varför?
Vi fick ju inte ta farväl ordentligt.
Och jag har oroat mig för hur du ska klara dig själv.
Varför hejar du på mig först nu?
Nej, lilla fröken, jag ville inte störa när du var tillsammans med din vän.
Vart tog han vägen, förresten? Jag såg hur han körde iväg.
- Är han din nya pojkvän? - Nej.
- Eller en annan hemlös du hänger med? - Bara en vän.
Jaså, bara en vän? Budskapet har kanske inte gått fram.
Är han en av oss?
Var det du eller han som kände igen den andre på lukten?
Båda. Tack för att du lärde mig det.
Rena barnleken.
Livet är aldrig sorgligt med Sully. Vad säger du?
Vill du åka en sväng med Sully?
- Det känns konstigt att du följt efter. - Bara i några veckor.
Livet blir mycket konstigare än så.
Jag gillade...
Jag gillade våra samtal.
Det är en svår och ensam väg vi vandrar, eller hur?
Varför ska man göra den ensammare
än man måste?
- Jag är tjej. - Ja, och jag kunde ha varit din pappa.
Är det vad det här handlar om?
Mycket ska man höra...
Sully, jag vill inte såra dig.
Jag vet att du har kört långt.
Men det här känns lite läskigt.
Har du aldrig känt samhörighet med nån?
Jo, det har jag. Men det måste kännas rätt för båda.
Du tycker inte om Sully.
- Varför säger du Sully om dig själv? - Du tycker inte om mig.
Jo, men jag litar inte på dig. Rätt eller fel, men så känns det.
Så du tänker inte sätta dig i bilen?
Nej.
Då kan du dra åt helvete.
Dra åt helvete, lilla fröken!
Din dumma fitta!
Jag satt och torkade bredvid dig.
Det har jag aldrig gjort med någon förut.
Det betyder nåt.
Jag torkade bredvid...
- En kaffe. - Tack.
Jag älskar dig.
- Hallå? - Hej, dumbom. Hur är det?
- Ringer jag för sent? - Var är du? Du låter konstig.
Jag är på hemväg.
- Kommer du inatt? - Ja, fast jag kommer supersent.
Stannar du här sen?
- Ja, den här gången gör jag det. - Vad glad jag blir, Lee!
Vad säger du om att åka en sväng när jag kommer tillbaka?
- Gråter du? - Nej.
- Är du i knipa? - Nej, jag ska bara köra hem.
Får jag säga till mamma att du kommer?
Klart du får.
Självklart.
JULI
- Sköta hemmet är inget för mig. - Jag är tvärtom.
Förr var sånt viktigt för mig, men inte nu längre.
Hej, Kayla.
Jag är Lees vän Maren. Vi träffades i din mosters hus.
Det minns jag. - Jag kommer strax.
Vi hann inte hälsa ordentligt då.
- Vet du var Lee är? - Han bodde i mosters hus ett tag.
Men mamma lämnade honom inte ifred så han tog sitt tält och drog till sjön.
- Vilken sjö då? - Land Between the Lakes.
En nationalpark utmed 641:an.
Han kommer till stan ibland. Han behöver väl vara själv ett tag.
Jag frågade efter dig. Han sa att du skulle åt ett annat håll.
Han har nog stannat här i väntan på att du ska dyka upp.
Det undrar jag.
Jag undrar ärligt talat om han vill träffa mig.
- Men han ville hitta tillbaka till dig. - Sa han det?
Vad jobbig han är! Varför gör han så där?
Ingen minns det där med snuten längre. De släppte honom efter tre dagar.
- Handlar det om pappa? - Har han inte berättat?
Pappa var ett fyllo. Ett sånt fyllo som pissar på husväggar.
Han skällde på Lee några gånger. Dagen han drog slog han Lee.
När jag försökte sära på dem slog han mig också.
Lee blev vansinnig och sa åt mig att ringa snuten.
När pappa sabbade telefonen sa Lee åt mig att springa in till stan.
När jag kom tillbaka med snuten var Lee blåslagen och pappas bil försvunnen.
Lee var nerblodad, så han satt häktad medan man gjorde en blodanalys.
Ett tag sa alla att Lee hade dödat honom.
Men det var Lees eget blod, så han blev frisläppt.
Det var för fyra år sen. Lee har hållit sig borta i tre och ett halvt år.
Det är orättvist.
Lee!
Vi borde ta tältet och bara försvinna.
Vart vill du åka?
Vartsomhelst. Västerut. Vi drar västerut.
NEBRASKA
- Det är nog vevlagren. - Fan, då behöver motorn bytas.
Då säljer jag hellre bilen. Ge mig ett bra bud, så säljer jag den.
Här ska du väl inte sälja den. Se dig omkring.
- Hur ska du ta dig hem? - Jag vet inte.
Du försvinner iväg.
- Tittar du på mig när jag läser? - Ja.
Jag har inga böcker kvar. Jag måste till en bokhandel.
Vi får stanna till i Omaha.
De sa åt oss att ta med vatten för två dagar ifall motorn pajar.
Det kan ta tid att få lift.
Vi får skaffa en ny bil snarast.
- Jag önskar att vi kunde behålla den. - Jag vill hellre ha en van.
- Jag lärde mig köra i den bilen. - Du lärde dig kyssas i den.
Jag kunde redan kyssas, mr Kentucky.
Jag sjöng för min tjej i den bilen.
Kayla berättade vad som hände med din pappa.
Kayla vet inte vad som hände.
Han verkade vara ett jävla arsle.
Jag vill inte prata om pappa. Jag bryr mig inte lika mycket som du.
Kayla sa att han...
Han slog er dagen han försvann.
Det stämmer.
Jag sa åt henne att hämta snuten och det gjorde hon.
Sen drog han.
Jag tror inte på det. Du måste ha varit nerblodad för att bli häktad.
Han överföll mig, Maren. Han försökte bita ihjäl mig.
Det var första gången jag kände den lukten.
Vad hände sen?
Lee, du kan berätta för mig.
Han däckade.
Jag höll honom i ett nackgrepp
och slog ett askfat i huvudet på honom.
Jag släpade ut kroppen till bilen,
la honom i den
och körde till en övergiven lada en bit utanför stan.
Hur länge låg han i ladan?
Tre dagar, tror jag.
Tre dagar.
Jag virade in hela honom i tejp, utom näsborrarna så han kunde andas.
När jag kom tillbaka...
När jag hörde hur han lät, Ijuden och andningen...
Han visste vad som skulle hända.
Vad gjorde du?
Jag käkade fan upp honom.
Och det kändes jävligt bra.
Jag fick världens kick.
Jag hade nog tagit livet av mig om det inte var för Kayla.
- Det borde jag nog ha gjort. - Nej, säg inte så.
Jag hade gjort samma sak.
Jag hade gjort det på mitt sätt, men jag hade gjort det.
Du skyddade dem du älskar.
Så du tycker inte att jag är en dålig människa?
Jag vet bara att jag älskar dig.
- Vart ska vi ta vägen nu? - Vart som helst.
Vi kör tillbaka tills bilen pajar.
Och där stannar vi.
Vi skaffar bostad och jobb, så som folk gör.
Vill du vara som folk? Då blir vi det.
Ja, vi kan vara som folk ett tag.
AUGUSTI
Vi är i Ann Arbor nu.
Maren jobbar i universitetets bokhandel så vi bor nära campus.
Vad sa du?
Javisst, om vi är kvar här så länge. Kayla hälsar.
Maren hälsar tillbaka. Hon vill hälsa på.
Lee, jag tog med din...
Jag tar nu bort handen från munnen
och då får du inte skrika.
För Sully är en vän
och vi skriker inte på vänner.
Var har du din lilla läckerbit?
Jag såg honom.
Jag såg honom gå ut härifrån för en halvtimma sen.
Jag vet inte.
Varför gör du så här, Sully?
Ända sen jag åkte ifrån dig uppe i Minnesota
har ingenting känts bra.
Vad betyder det?
Det betyder...
Det betyder oavslutade affärer.
Sully, jag och Lee...
Vi är ihop nu.
Det är inte det jag pratar om!
Det gör inget.
Det gör inget om du inte tycker om Sully.
Det som betyder nåt är hur mycket du vet om honom
i ditt lilla huvud.
Jag skulle aldrig säga nåt till nån.
Vem skulle tro mig?
Du sa att du inte dödade andra...
Du dödar inte, eller hur? Det sa du till mig.
Förr så försökte jag säga sanningen till folk.
Ingen tog mig på allvar.
Jag vill bara vara...
Jag ville bara vara med nån som förstod. Du vet väl vad jag menar?
Eller hur?
Du...
Tröttnar du aldrig på dig själv?
Sully vill bara sova gott om natten. Det är allt.
Sully vill bara sova. Sova bort det.
Jag har bett dig att sluta tala om dig själv som Sully.
Försiktigt.
Lyft.
Var det han som följde efter dig? Jag kände lukten på långt håll.
- Hur fan kunde han hitta dig? - Å nej...
Jag får se.
Titta.
Han träffade lungan. Vi måste till akuten.
- Det kommer ut luft. - Han har dödat Kayla.
- Tänk inte på det nu.
Fan...
Lee, vi måste ha hjälp.
- Är det illa? - Nej, du klarar dig. Du är i chock.
- Är det illa? - Nej.
Vi kan inte ringa efter ambulans.
Vi kan inte släppa in nån.
Vi måste ta oss till akuten.
Jag vill att du ska äta först.
Ät mig.
- Jag vill att du äter... - Nej, jag vill inte äta honom.
Jag vill att du äter mig. Jag vill du äter.
Jag vill att du gör det, Maren. - Nej, jag vill inte. Jag kan inte.
Jag är döende. Ät mig, Maren! - Sluta, Lee!
- Ben och allt. - Jag kan inte. Sluta.
- Det är vackert. - Sluta nu. Släpp mig.
Det är lätt, älskade Maren. Bara älska mig och ät.
SLUT
Översättning: Per Sellius Svensk Medietext
Undertexter: Helena Fagerstam