Om man hade sagt till barndomens jag att jag skulle syssla med det jag gör nu,
tror jag inte att han hade trott det.
Ärligt talat, vissa dagar tvivlar jag också.
Leksaksindustrin är full av folk
som aldrig helt släppt sitt mentala barn.
Många lämnar känslan av förundran bakom sig,
men det gör inte leksaksmänniskor.
Jag minns historierna jag skapade.
Jag minns timmarna jag ägnade åt att skapa min version av Marvels universum.
Marvel Comics har skapat ett helt universum
och de har humaniserat alla sina figurer riktigt bra.
Och jag tror att det är tjusningen.
Seriernas berättarteknik influerade helt vår inställning till att skapa leksaker.
Nu kan man faktiskt, i 3-D-format,
dra ut en figur från en tidningssida och hålla den i handen
och flytta runt den och låta den tala.
Den kan hänga där, svinga och gör en massa saker
som utspelade sig i ditt sinne mellan sidorna.
Man kan inte underskatta kraften hos en actionfigur
och vad den innebär för användaren.
För ett barn kan det vara dörren till andra universum
och fantasivärldar i sitt sinne.
Det är det häftigaste med figurerna.
När man sätter leksaken i ett barns hand
skapar de sina egna berättelser, desto bättre. Det är grymt.
"UPPACKADE"
Jag berättar historier genom leksaksfotografering.
Leksaksfotograf
Det är en hobby och en passion.
En stor anledning till att jag fotar Marvelleksaker idag
beror på serierna jag läste när jag växte upp.
Jag gillade Iron Man och läste den som serie som barn
och på nåt sätt, genom att skapa historier med leksakerna,
för det mig tillbaka till barndomen.
När jag växte upp och läste serietidningar
visste jag inte ens att leksaksfotografering fanns.
Jag blev bröllopsfotograf. Jag plåtade hundratals bröllop.
Men det kom inte från ett passionerat djup.
Min brorson Johnny sa: "Nästa gång du kommer till San Francisco,
ta med dig kameran. Vi går ut och fotar några leksaker."
Jag åkte upp och tänkte: "Visst, varför inte? Jag försöker."
Och från allra första slutarklicket
insåg jag att det fanns en potential att göra karriär.
Jag gick från att fota "bridezilla" till Godzilla
och jag kunde inte vara lyckligare.
Jag vill visa figurer på ett sätt som man inte är van vid att se dem.
Squirrel Girls superkraft är att kunna kontrollera ekorrar.
Och det faktum att hon har en stor yvig svans,
gör att jag vet att figuren har stora möjligheter.
Jag vet att hon har kämpat mot Thanos tidigare.
Så jag tänkte att om jag skapar bilden där hon kämpar mot skurken,
som är större än hon, speciellt att se henne segra,
skulle kanske förvåna nån lite.
Jag ska skapa två stänk.
Och att göra det i en dynamisk vattenstänksmiljö,
gör att det blir en ännu mer fängslande bild.
Det känns som jag använder fantasin på samma sätt
som ett barn gör.
Man skapar berättelser och blir så fängslad av berättelserna,
att man lever i den världen ett litet tag.
Jag lever i den världen och fångar den med kameran.
Den otrolige Hulken möter Spider-Man.
Genom åren har Marvel skapat så många leksaker.
Captain America bekämpar orättvisor över hela världen.
Thor använder vikingakraften mot ondskan.
De skapar figurerna och ger en berättelsen.
Och sen kommer olika leksaksföretag med sin egen unika stil.
På 80-talet funderade Mattel på att samarbeta med Marvel
att göra actionfigurer. De utmanade dem.
VD för marknadsföring av hårda linjen Disneys konsumentprodukter
De sa: "Låt oss skapa ett seriehäfte där alla kärnfigurerna,
de mest ryktbara, kastas in tillsammans i ett gigantiskt äventyr,
och de måste bekämpa en skurk."
Marvel sa: "Vi ska skapa nåt som heter Secret Wars."
Så alla tidningar, Spider-Man, X-Men, Fantastic Four, Avengers
gick över till denna gigantiska, överbryggande historia.
Den var framgångsrik och ungarna älskade den.
Marvels superskurkar är på väg.
Kan Marvels superhjältar hindra dem?
Marvels superskurkar och superhjältar säljs separat.
Jag tror det var spännande för det var första gången
som ungar verkligen såg alla figurerna tillsammans.
Hur hindrar vi dem, Captain America?
Det är vår hemlighet, Spider-Man.
Det andra de gjorde, som ur ett leksaksperspektiv var smart,
var att de gav sin främste figur en helt ny dräkt.
Så på omslaget av Secret Wars,
ser vi Spider-Man i sin svartvita dräkt
och den skulle till slut bli en stor del av hans berättelse.
Till slut blev den svarta dräkten figuren Venom,
som avknoppades till sin egen franchise
och har blivit superpopulär på egen hand.
Det var början på vad som skulle hända för Marvel och leksaker.
Men på 90-talet gick andan ur serietidningsindustrin.
Och vid den tiden var Marvel storsäljaren.
Leksaksdesigner
Kortversionen är att de gjorde konkurs.
Marvel föreslår sammanslagning med Toy Biz
Företaget Toy Biz köpte Marvel
och började sen tillverka alla leksakerna åt Marvel.
Och Toy Biz hade det häftiga ansvaret
att göra figurerna levande.
Det kändes som om de aldrig hade gjorts som de kunde göras.
Sättet som de avbildas i serierna.
På 80- och 90-talen jobbade jag för Toy Biz
och tecknade hundratals av Marvels actionfigurer.
Jag tecknade minst 200, 300 stycken...
Leksaksdesigner Toy Biz 1989-1998
...men med alla variationerna tycktes det som flera hundra fler.
Jag visste aldrig att Marvels universum var så stort.
Alltså, bibliska proportioner med figurer.
Som barn drömde jag om att bli konstnär.
Mamma skojade om att jag föddes med en penna i handen
för så snart som jag fann ett papper var det allt jag gjorde.
Men aldrig i min vildaste fantasi
trodde jag att jag kunde leva på att teckna och jobba för Toy Biz.
Vi brukade skoja om att vi var yrkesbarn.
Vi var konstnärliga rebeller och serienördar.
Leksaksdesigner Toy Biz 2000-2006
Mamma läste inte godnattsagor. Jag hade alltid serietidningar liggandes.
Hon gillade nordisk mytologi. Hon berättade historier om Tor.
För mig var Toy Biz som ett universitet.
Det var som att gå igenom en helt ny uppväxt
och vi var på dess bottenvåning.
Jag började göra leksaker när jag var barn.
Jag såg varianter på figurerna i olika serietidningar jag ägde
och jag brukade klippa ut dem.
Jag brukade leka med de platta urklippen.
Flera år senare, i min studentlya,
ödslade jag tid med epoxilim,
ett bindemedel för att fixa läckor,
till att skapa huvud och händer till olika figurer
som inte hade gjorts som leksaker ännu.
Jag tog med mig många av dem till min första intervju
på ett företag som hette Toy Biz.
Produktionschef Toy Biz 1994-2007
Intervjuaren såg på det jag hade tagit med.
"Har du gjort de här?" "Ja," sa jag. "Du är anställd."
Marvel skulle just rulla ut
allt av det sanslöst populära innehåll de har släppt under 25 år.
Då var actionfigurer ganska lika i storlek och skala.
Det är inte så världen ser ut.
Vice vd inom produktutveckling Toy Biz 1992-2007
I serierna är figurerna längre och mycket större än andra.
JoAnn sa: "Vi borde göra nåt för Spider-Man-samlaren."
Vi beslöt att göra figurerna i skala och format.
Så de hade olika längd, olika kroppsformer.
De liknade mer figurerna.
Det fanns många intressanta mekanismer och rörelser
som vi byggde in i figurerna
som inte hade varit av betydelse förut.
När produktionsprocessen blev mer sofistikerad
kunde vi ha fler rörliga punkter.
Han kunde göra yoga, så flexibel var han.
GUDINNA Utkata Konasana
KRIGARE II Virabhadrasana II
SPAGAT Samakonasana
Vi gjorde vårt yttersta med de andra delarna, som fingrarna.
Nu kan Spider-Man komma till en.
Det var en skenande framgång.
Så tittade JoAnn på mig
och vi blev ense om göra så med alla Marvels figurer.
Hon kom på Marvel Legends.
Det var outforskat område, en hel räcka figurer
som verkade ha ramlat ut ur serietidningarna.
För att få liv i figurerna behövde man bara fördjupa sig
i vad actionfiguren skulle göra och hur den gjorde det.
Dessa är ursprungliga kontrollritningar.
I princip ger det skulptören en idé
om hur figuren ser ut.
En kontrollritning börjar med att man går till Marvelguiden
och slår upp en speciell figur
som man har blivit ombedd att göra de tekniska ritningarna till.
Marvels universum är bibeln för varje figur.
Mängden bakgrundshistoria och detaljer är vördnadsbjudande.
Det här är Iron Man
och Iron Mans dräkter kom med riktigt speciella egenskaper
beroende på vad han gjorde med dem.
Varje figur har ett mycket betydelsefullt utseende
som man måste replikera exakt i kontrollritningarna.
Man börjar med en mycket grovskiss.
Och det finns riktigt specifika silhuetter hos Marvel,
visst förhållande mellan axlarna och en viss benställning.
Och man överdrev alltid musklerna. Väldigt mycket.
Det var en av de viktigaste sakerna.
Marvels actionfigurer har inte små biceps.
När jag är klar med det här
går jag till sidovyn och ordna allt.
Jag försöker hålla allt rakt.
Jag ska ordna hjälmens detalj.
Efter att ha gjort det väldigt grovt,
kunde jag fortsätta med att slutföra det,
mycket klart bläck med en permanent fin märkpenna.
Som ni kan se
måste alla dessa speciella detaljer överensstämma på samma plan.
Så att allt är exakt detsamma hela vägen.
Så att man får i princip en platt tredimensionell blick.
Vi började se vissa serier
och jag brukade säga: "Det ser exakt ut som våra actionfigurer."
Leksakerna började påverka serierna och när det började hända
var det som full kräm på alla cylindrar.
Toy Biz överräckte facklan till Hasbro 2007.
Hasbros globala huvudkontor Newport Avenue
Många av sakerna vi uppfann på Toy Biz...
VD märkesmarknadsföring och produktdesign för Disneys konsumentprodukter
...har de tagit och verkligen hanterat dem med stor respekt
och fört dem till en ny nivå.
Jag har varit på Hasbro i 18 år.
Började direkt efter universitetet och har varit här sen dess.
-Morgon. -Morgon, Dwight.
Att växa upp och läsa serier hjälpte definitivt att tända intresset
som jag kan använda idag.
Jag hade några tuffa år från sjuan och åttan.
Högste designchef - Hasbro
Det var då jag började rita mycket
och jag minns att min bästis och jag gick till butiken
och såg X-Men. Jag blev helt golvad.
Det handlade om att X-Men förenades för att försöka bekämpa nåt
som var större och kraftfullare än de var på egen hand
och uppoffringarna de fick göra för att övervinna det.
Giftet spreds i mina ådror och jag kunde inte släppa det.
Det finns många likasinnade galningar här på Hasbro och det gör det skoj.
Jag skämtar om att jag lagt ut tusentals dollar
på Hasbro av egna pengar innan jag började jobba här
för jag har alltid haft en passion för samlarens sida av branschen.
Det fick mig att börja med samlarkort.
Det var min viktigaste inkomstkälla och är det än idag.
Högste chef, Global märkesutveckling och marknadsföring - Hasbro
Jag har många oöppnade lådor hemma, ifall det skulle bli tufft.
Jag kanske behöver fler.
Min fru får ta hand om många lådor och hon brukar säga:
"Inser du att varje kväll när du borstar tänderna
går du in i rummet och bara ser dig om ett par minuter
och sen kommer ut?"
Jag svarade: "Har aldrig tänkt på det men jag antar det."
De här bilderna är från en utställning i tredje klass.
"The X-po's X-Men X-hibit" (X-Men(e)xposén)
där varje ord började med ett X.
Att vara nära det gör mig glad.
Nu jobbar jag med Marvel Legends.
Jag arbetar med förpackningsfoton.
Jag designar saker som jag också vill ha i min samling.
Skulle du kalla dig en perfektionist?
Varför inte sänka hans högra arm lite och ha den vänstra högre?
Tror du vi kan luta hans huvud en aning så han tittar på handen?
Kan du höja Things högra hand?
Går den delen att röra?
Det är aldrig tillräckligt bra. "Om jag gör... Om vi gör så här?"
Jag vill utmana mig att stegvis försöka göra saker
bättre och bättre tills jag måste sluta.
En av Toy Biz största skapelser är att ha skapat Marvel Legends.
När Hasbro började göra Marvel Legends
kämpade vi lite i början.
Vi hade inte producerat en linje med sextums, superrealistiska figurer.
Vi försökte göra som Toy Biz men med lite förändringar
och det fungerade inte.
Vi beslöt 2012 att vi ville lansera på nytt.
Vi byggde en massa nya kroppar, nya skulpturer,
för att börja från början och föra in en ny era.
Förbättrade och mer levande målade ansikten.
Ju större "möjlighet" ju roligare kan man ha.
Vi lanserade för första gången nya saker som fordon inom sextumslinjen.
Ghost Rider och hans motorcykel, eller professor X och hans svävande sits.
Vi vet att fansen älskar sånt.
Ibland dyker en bra idé upp från ingenstans.
När det sker måste man släppa allt man sysslar med,
hämta leksakerna och utrustningen och låta det ske.
Det är en svävande sits.
Den måste definitivt ha trådar för att ge en svävande effekt.
De här är mutanter från X-Men.
Professor X är telepatisk.
Han kan påverka andras tankar och reaktioner genom intrång i hjärnan.
Dazzler kan omvandla ljudvågor.
Jag drogs till henne på grund av rullskridskorna.
Storm är en imponerande figur. Hon kan kontroller vädret.
En av Psylockes krafter är telekinesi,
så hon kan skapa vapen av psykisk energi.
Jag använder en fjärrkontroll så jag kan ta fotona
och samtidigt göra lite effekter.
Jag vill att det ska vara lite dimmigt så jag ska använda den här sprejen.
Atmosphere Aerosol är i princip dimma på burk.
Jag ska ha två effekter på gång.
En är smutsen som virvlar upp
från turbulensen från hans svävande stol.
Om jag fångar berättelsen plus några praktiska effekter,
smuts och skräp som virvlar upp av hans svävande stol,
dimman som vi skapade med Atmosphere Aerosol i bakgrunden,
kommer personen bli engagerad i bilden.
Just nu raderar jag den komprimerade luftburken,
liksom lite av min hand och det röda röret.
Enligt mig måste en bra leksaksfotograf
få till den fototekniska aspekten på pricken,
vilket innebär exponering, färg, allt det.
Kompositionen måste vara fantastisk
och nån slags effekt, antingen digital eller utförbar.
Jag försöker få ihop allt
för jag tror att det blir en mer dynamisk och engagerande bild.
Det finns många kollektiv där man bygger bakgrunder,
låter actionfigurerna posera och förser dem med speciella effekter.
Det är så spännande att se folk bli engagerade i en produkt
som man har arbetat med på den nivån
och utmana och expandera vilka figurerna kan bli.
Företag som Funko har förlitat sig väldigt mycket på det,
och det har fungerat otroligt bra.
Funkos sätt att göra leksaker har mer att göra med popkultur
än med faktisk mekanik som Hasbro har.
De gillar att spela mer på den konstiga personligheten som våra figurer har.
De älskar verkligen att vända ut och in på en figur.
Om det finns ett sätt att göra en figur levande
på ett nytt och oväntat sätt är det deras styrka.
Jag har varit här sen början,
sen den ursprungliga ägaren började företaget i sitt garage.
Högste kreativ chef - Funko
Han gjorde avtal med Big Boy Restaurants med ett handslag
och gjorde ett Big Boy bobblehead.
Det är vad som i princip lanserade allt.
Samarbetet med Marvel började enkelt och det var en dröm för mig,
för så snart jag kunde bläddra läste jag Marvelserier.
Hulken och Spider-Man var favoriterna,
och eftersom jag är konstnär, handlade det om mina favoritillustratörer,
vare sig det var Jack Kirby eller Stephen Ditko.
Så det fick mig studera sidorna,
leta efter detaljer och skicklighetsnivåer.
Jag antar att möta dess ungdomsikoner kunde bli en aning skrämmande.
Lite som: "Kors, jag måste göra dem rättvisa."
Men det var grymt.
Jag skapade alla nickedockor i första serierna.
Vissa av dem retro, klassiska figurer.
Inte för mycket poser.
De var bara gammaldags nickedockor sammansatta med stora huvuden.
Och det var en stor framgång och vi har inte behövt backa.
Vi har gjort hundratals Marvelfigurer varje år sen dess.
Efter att ha skapat Thor och Spider-Man fem, sex gånger
vill man liksom tänka om vad man gör med Marvel.
Vi hade framgång med vår mjuka linje.
De var gulliga små knappögon och små näsor
och min utmaning blev att ta dem och skapa en vinyllinje.
Hälften hälften-proportionerna huvud-kropp, de stora ögonen...
Vice VD kreativitet - Funko
...seriekvaliteten, den lockande, enklare formen.
Ingen mun, sänkta ögon, brett isär.
Jag kallar det söthetsvetenskap.
-Jag har lite att visa dig... -Okej!
...om du inte har nåt emot det.
Skulptör - Funko
Vi har en klassisk Thor!
Jag kan göra fötterna en aning större.
-Okej. Ja. -Och...
Lite små just nu faktiskt.
Ja, och zooma sen in på torson.
Perfekt.
Och kanske jag skulle minska lite på bröstkorgens muskulatur.
Minska det bara en aning.
Mjuka det bara så vi håller oss till Popvärlden och inte fullt så detaljerat.
Och jag förstorar troligen storleken på händerna.
Gör näven lite större så man får Pop-känslan.
-Det känns rätt. -Ja.
-Ungefär den storleken och den här med. -Ja.
Snyggt jobbat med håret.
Venomized-serien...
Det finns flera historielinjer i Marvels universum
som alla tycks ha blivit invaderade vid nåt tillfälle.
Det handlar inte bara om att det ska se ut
som om man kastat Venom över en figur.
Hur behåller man figurens sanna väsen och fortfarande bli invaderad?
Vad gör Groot annorlunda när Venom tar över honom?
Jag ville att Groot skulle känna... Att det slukar honom.
Det jag gör är att få det att kännas... Längs de här kanterna.
Ger det en förhöjd känsla av det.
Gör en liten växtparasit på honom.
Vi jobbar med figurer där varje figur är annorlunda.
Var och en har en annan personlighet och jag kan hålla på i timtal
utan att ens märka att tiden går.
Vi drivs av vad fansen vill ha,
det de är intresserade av, vad de brinner för.
Det finns fanchattar och Funko Fan Fester och det har aldrig förändrats.
Jag har arbetat med tusentals Pop
och fortfarande får leksakspirrningar när jag ser en ny Pop presenteras.
Att se en idé förvandlas till en leksak på några månader är väldigt givande.
Varje leksaksföretag, Funko och Hasbro, har olika sätt...
...med varje märke de arbetar med.
Utan tvivel är Funko en av de största tillverkarna av samlarföremål
som dykt upp i leksaksbranschen.
Hasbro tar Marvels märke otroligt seriöst.
När man jobbar med produkten och med utvecklingscykeln
får det mig att känna mig ung.
Jag känner mig som om jag vore samma unge
som ville ha X-Men-leksaker när det inte fanns några.
Och hur tar vi det som vi gör nu och gör det bästa av det?
Det ni ser runt omkring är vårt arbetsarkiv.
Vi försöker betrakta den här väggen, se vad vi har gjort tidigare
och vad vi kan använda för att skapa en helt ny figur
genom att tillföra några nya delar. Så det är riktigt skoj.
Vi river ner saker, kollar om de passar, om de skulle kunna funka
och vi blandar och matchar och lägger ett tredimensionellt pussel
med alla actionfigurerna för att bygga nya.
Idag jobbar vi med Cyborg Spider-Man.
Han är så 90-tal som man kan få den.
Marvel Publishing har gjort en massa galna saker genom åren
och några av de från 90-talet är nåt av de häftigaste.
I serierna blir han misshandlad, han lappas ihop
och han får ett cybernetiskt gips för att läka armen
och ett cybernetiskt öga för slutkampen.
Vi hittar dessa grymma bilder av olika versioner av honom
i serierna han uppträdde i.
Så snart vi har konsten och valt stilen
tar designteamet över
och det är då vi skriver ut hur figuren ser ut
och vi lämnar över det till skulptering.
Våra skulptörer tar 2D-illustrationerna och gör dem till 3D
och sen kan vi justera den.
Ser man på den, jämför den med referensen, är hans ögon lite högt upp.
Spider-Man har riktigt stora ögon
och de här sitter en aning för högt upp på huvudet,
så vi måste fixa det.
Vi kan börja fixa formen, den generella storleken.
Vi kan börja dra ner den till dit du vill ha den.
Det är subtilt men man måste komma ihåg,
att i slutändan är huvudena bara lika stora som
som ett amerikanskt encentsmynt. Så små saker har betydelse.
Sen vill jag bara ha färgerna ungefärliga.
För att visa var det ska vara färg.
Så man kan lägga på färgen.
Det är ganska skoj. Det är som Bob Ross med en liten glad pensel.
Ser man på referensen där borta är Spider-Man
huvudsakligen röd och blå med lite grymma tekniska grejer.
När vi har de här färdiga, kommer vi att jobba med modellavdelningen
och där möter du Laura.
När Dwight lämnar över pinnen till mig
är det min tur att komma på ett häftigt färgschema.
Jag försöker hitta sätt att betona med färg vad som redan finns.
Modellkonstnär - Hasbro
Jag gillar att mitt jobb för figurerna in i läsarens värld,
så att de kan få en liten del.
Jag gillar alltid att dyka ner och arbeta superdetaljerat.
Sen är jag bara inne i det
och det är då jag känner mig bäst som person.
När jag först började kunde jag inte ens dricka kaffe,
eller åtminstone trodde jag det,
för jag var så nervös att min hand skulle skaka för mycket.
Men med tiden har jag kommit till två koppar per dag.
Det är alltid grymt att gå tillbaka till Dwight när jag är färdig.
-Hej, hur går det? -Bra. Vad har vi?
Cyborg Spider-Man.
Det här ser fantastiskt ut.
Har vi behållit klassiska färger eller har vi uppdaterat den blå?
-Jag höll det ganska klassiskt. -Grymt.
-Ja. -Jag tycker det funkar.
-Häftigt. -Hur länge tills allt är klart?
Jag är klar vid dagens slut.
-Utmärkt. Coolt. -Coolt.
De här plastfigurerna har blivit mer än leksaker.
De är mer än så.
Att arbeta med nåt som når ut och berör så många,
på så många olika sätt och nivåer,
det är mäktigt.
Idag ska jag till New Yorks leksaksmässa.
New York Toy Fair är den största leksaksmässan i Nordamerika.
Så det finns många leksaksföretag som ställer ut där.
Där finns också många inköpare som går för att köpa det senaste.
Och att gå på mässan är viktigt för mig.
Att bjudas in och vara invigningsfotograf betyder mycket.
De har aldrig haft nån slags installation eller utställning vid tidigare mässor.
Mitchels fru
Det ska bli skoj. Jag är spänd.
Det är ett stort urval.
Har du nånsin tänkt att fotograferingen skulle ta er till New York?
Nej. Jag tänkte att han bara lekte med en leksak på gården.
Jag har alltid velat åka till New Yorks leksaksmässa.
Det är lite otroligt att jag ska klippa bandet
eftersom att klippa bandet blir mässans officiella öppnande.
Så att kicka igång det hela betyder ganska mycket för mig.
Leksaksmässan går varje år
och det är där alla fabrikanterna visar upp sina nya produkter.
Det är den tiden på året när vi är spända på att se
alla nya fantastiska leksaker som släpps.
Man kan känna elektriciteten och spänningen.
Det är det man vill ha.
Man vill ha det där: "Vad kommer sen?" Det magiska tricket.
Som: "Hur gjorde de det där?" Och: "Vem kommer det med?"
"Jag kan inte fatta att de gjorde den."
Mässan är toppen.
Vi får åka till New York en gång om året
och alla stora fanmedier kommer till Hasbros utställningsrum
och vi får göra en stor presentation
och visa dem allt vi gör det kommande året.
Varje år måste man vända upp och ner på det man utvecklar
och göra en helt ny linje, hitta nåt skäl till att folk ska bli upphetsade
och det är en av de mest tillfredsställande sakerna i världen.
När det visas en ny produkt vill alla vara den första att ha den
och att dela den spänningen och den fandomen
blir aldrig ett tråkigt ögonblick.
Det är så meningsfullt att göra figurerna levande
och faktiskt se dem på en hylla.
Le litet grand.
Häftigt. Okej.
Leksaksfotografi
Min utställning omfattar cirka 70 bilder.
Visar Hulken vid ett avspändare tillfälle.
Bilden är trevlig.
Han grimaserar fortfarande men han känner sig lugn inombords.
-Här har vi Thor. -Ja. Det är skoj.
Innan Thors hammare var det hans förargliga fogsvansperiod.
Leksaksfotografering fann mig så sent i livet.
Jag har så mycket kreativ energi nu så jag vill liksom
rida på vågen och se vart det leder.
Vem är redo för leksaksmässan?
Kom igen!
Detta är 117:e årliga New York Toy Fair.
Och vi är riktigt välsignade idag.
Tittar ni upp bakom er ser ni Mitchel Wus galleri,
som har några av de mest fantastiska leksaksfoton ni kan se.
Det här är Mitchel Wu
och ni måste kolla det fantastiska fotogalleriet.
-Tre, två, ett. -Tre, två, ett.
Glad leksaksmässa, allihop!
Toy Fair är väldigt viktigt för Funko.
Många av våra linjer, som Pops, lanserades på Toy Fair.
Det är svårt att förklara den glädjen att äga nåt man gillar så mycket,
som venomiserade Marvelfigurer,
kunna få äga den och leda och styra den
och skapa en ny vision med fantastiska figurer.
Insatsen är väldigt hög.
Vårt team kämpar hårt för att höja vår insats
och göra nåt större och bättre än året innan.
Att få chansen att vara här och skapa detta för nästa generation,
vi ger dem bränslet att skapa berättelserna
och skapa sina egna nostalgiska minnen nån gång i tiden,
och att vara del i den cykeln är riktigt mäktigt.
Förr i tiden hade vi ingen aning om hur det skulle sluta.
Och det var så spännande.
Som att se hur många fans som faktiskt köpte ens vision,
som faktiskt diggade det som lurade i ens sinne.
Att vara en eker i det gigantiska hjulet, det var en ära i sig.
Den där ser toppen ut, Jesse.
Ja, bägge blev fantastiska.
Att ha ansvaret för att skapa en leksak av något slag är ett stort ansvar
men också oerhört berikande.
Man inser inte effekten man har haft på folks liv.
Om alla jobb och leksaksmässor skulle försvinna imorgon,
om det inte fanns nån plats att dela dem,
skulle jag ändå fota leksaker.
Det handlar i slutändan om att göra det som gör en lycklig,
och att skapa bilder med leksaker gör mig lycklig nu.
Jag tror att alla leksakssamlare är ungar i själen,
och att lite av lockelsen är att återskapa delar av sin barndom.
Jag tror att lek är ett av det viktigaste vi kan göra som varelser.
Lek skapar läxor
ur en synvinkel, från vi var barn till vi blev vuxna,
lattja omkring eller skoja.
Vi bygger scenarion som kan hjälpa och lära oss att växa.
Serier är inspirerande
och de berättar vilka figurerna är och vad de gör,
och därifrån, när ungarna leker med fysiska leksaker,
skapar de sina egna berättelser.
Jag tror att när man leker med leksaker, tänker man sig själv som figuren.
Och jag anser att lek när fantasin.
Det förändrar hur man ser på saker.
När man betraktar en superhjälte göra nåt,
som man i verkliga livet aldrig kan göra,
får det ens hjärna att gå till olika platser.
Om barndomsjaget fick se mig göra detta skulle han bli knockad
av att detta faktiskt är ett val för en vuxen.
Han skulle nog vara otroligt avundsjuk på mina barn,
för att de får leka med så många av actionfigurerna.
Jag tar med dem hem och låter dem ligga på bordet
och de skapar sina egna berättelser
och man kan luta sig tillbaka och betrakta dem
leka med actionfigurerna som du har skapat
och exakt se vad för slags berättelse som pågår i hjärnorna.
De följer inte nåt manus.
De blandar och matchar och kombinerar saker
och har bara skoj och är kreativa och använder fantasin.
Dessa små plastfigurer har mycket kraft bakom sig.
Undertexter: Per Lundberg