TARASKON, FRANCUSKA 1956.
Kasniš, Žak. -Izvinite, oče. -Idi po vino.
Zašto vi ne odete po vino? -Molim? -Ništa.
Nek tvoj duh nađe ove darove
da ih učini svetim da postanu za nas,
telo i krv Gospoda našeg Isusa Hrista.
Telo Hristovo. -Amin.
Krv Hristova. -Amin.
Oče? -Da? -Neko je ovde. -Gde?
Ko je tamo?
Ko god da si, za šta god da si ovde, ti si u domu Božjem.
I On te posmatra.
OPATICA IZ PAKLA 2
Preveo: Bambula
Stavi ovo ispod druge gume.
Sestro Ajrin!
Sestra Debra. -U pitanju je sestra Debra. U nevolji je.
Svaki dan pravi probleme. A sada je odbila da ide na ispovest.
Znate li zašto? Mislila je da nema šta da prizna.
Samo zbog toga bi trebalo da se ispovedi.
Razgovaraću s njom, časna majko. -Hvala, sestro.
Sestro Debra? -Sestro Ajrin.
Ovo je zbog ispovesti. -Majka će zbog vas da dobije infarkt.
Onda ću možda da imam nešto da priznam.
Vaš otac vas je poslao ovde, zar ne?
Da. Bila sama drugačija.
Bilo je lakše da me pošalje nego da pokuša da razume ko sam.
Šta je vaša mama rekla na to?
Jedva da je se sećam.
Ali moj otac je stalno govorio da sam poput nje.
Nije to mislio kao kompliment.
Moj porodica je iz Misisipija, ali upali smo u neke probleme tamo dole.
Kad sam imala četiri godine, belci su saznali gde smo, spalili su nam kuću.
Nakon toga, moja braća su se pridružila armiji.
Moj otac je mislio, "Moji sinovi mogu da služe domovini,
moja ćerka može da služi Bogu."
Ni u najluđim snovima nisam mislila da ću završiti ovde.
Da li i dalje moram da idem na ispovest?
Mislim da ste se dovoljno ispovedili.
Jedna po jedna sestra su ubijane.
Viseći s prozora. Zaklane. Samoubistva.
Ponekad i gore. Saznali su da se ispod njihove udaljene opatije
krije užasna tajna. Kapija u pakao.
I kroz ovu kapiju, demon je pobegao.
Znamo da demon može uzeti bilo koji oblik,
ali on bira svoj oblik da izazove vašu veru i oslabi vaš duh.
Za opatice Svete Karte,
ovaj demon je izabrao najbezbožniji,
najbogohulniji oblik.
Izabrao je da izgleda kao jedna od njih.
Šta se onda desilo? -Vatikan je poslao par lovaca na demone.
Sveštenika i opaticu.
I kako su ga zaustavili? -Sjajno pitanje. Upotrebili su drevnu relikviju,
bočicu koja je sadržavala krv Isusa Hrista.
Vratili su se kao heroji, poljubili su papin prsten.
Sveštenik je postavljen za biskupa.
Šta se desilo s opaticom? -Niko zapravo ne zna.
Kažu da joj je to iskustvo bilo previše.
Neki kažu da je poludela.
Da je Vatikan morao da je zatvori u duševnu bolnicu.
Moje ste! Brzo! -Zašto madam ima toliko mnogo vina? -Ovo je bio manastir.
Monasi su bili debeli pijanci.
Svi dole, molim. Skoro je osam sati. Hajde.
Imam ih.
Dugo vam je trebalo.
Zdravo Marijo, milosti puna, Gospod s tobom.
Blagoslovljena ti među ženama i blagoslovljen plod utrobe tvoje, Isus.
Sveta Marijo, Majko Božja, moli za nas grešnike, sada i u času naše...
Isuse Hriste! Proklestvo!
Kejt. Dobro jutro. -Već crnčiš?
Uvek.
Dobro jutro, Morise. -Kapetanice!
Hajde, Sofi.
Zdravo, Morise. -Dobro jutro. -Dobro jutro, Morise. -Dame.
Morise, hoćeš li da igraš bejzbol s nama danas?
Naravno da hoću. Znaš šta?
Naučiću te kako da bacaš loptu iz zgloba.
Morise. -Kapetanice Sofi. -Poručniče.
Napravila sam ovo za tebe. To je narukvica prijateljstva.
Svaka perla predstavlja različitu odliku dobrog prijatelja.
Divna je, Sofi. Hvala.
Da li prosiš svog dečka, mala Sofi?
Vrati to nazad. -Ne možeš da me nateraš. Ti nisi učitelj. Ti si sluga.
Čak i sluga zna da se prema svima treba odnositi s ljubaznošću i poštovanjem.
Devojke. -Da, madam.
Šta to radite? Ovo nije igralište!
Idite na čas! -Da, madam. -A ti, Morise.
U mojim odajama opet je bila bubašvaba. -Nezgodno.
To je najezda. Odvratno je. - Pobrinuću se za to smesta.
Bolje bi ti bilo. -Obećavam.
Kapetanice! Stani.
Kako si to uradio? -Veštine koje sam naučio u drugom životu.
Kako izgledam? Hajde, idi na čas. Hajde.
Dostava.
Gospodine?
Da li ste dobro?
Sestro.
Imate posetioca.
Časna majko?
Morise?
Spasi me, sestro.
Ajrin! U redu je. Dobro si.
Tvoj nos.
Sestro Ajrin. Imate posetioca.
Sestro Ajrin. -Vaša eminencijo.
Desio se incident.
Niz njih. -Seleste, malo selo u Mađarskoj.
Devedesetogodišnja opatica pucala je u sebe na stepeništu svoje crkve.
Grac, Austrija. Sveštenik se zaklao brojanicom tokom božićne mise.
Edolo, Italija. Iskušenica se bacila s prozora. -Zvuči poznato?
Pre samo mesec dana, u Taraskonu, Francuska,
još jedan sveštenik je ubijen u svojoj crkvi. Spaljen.
Primećujete obrazac? Pomera se na zapad po Evropi.
Ali njegovo poreklo ukazuje na Rumuniju. -Nemoguće. -Demon je živ.
Da li ste razgovarali s ocem Berkom? -Otac Berk je mrtav.
Kako? -Kolera. -Vi ste jedina živa osoba
koja je imala posla s nečim ovakvim.
Crkva bi želela da vi istražite.
Saznajte šta želi i kuda ide dalje.
Ne. -Molim? -Rekla sam, "Ne."
Ne mogu to. -Ne možete ili nećete? -Ne znate šta se desilo u Svetoj Karti.
Imala sam sreće da izvučem živu glavu.
U pravu ste. Ne znam s čim ste se suočili tamo.
Ali u toj opatiji, sestro, izveli ste čudo. Crkvi je potrebno još jedno.
Tu ste. -Sestro? -Plašila sam se da sam ušla u pogrešan voz.
Šta radite ovde? -Pazim na vas.
Neko mora. -Sestro, mogla biste da budete izbačeni.
Zašto ste ovde?
Moja mama. Umrla je u požaru. Ona je bila moja crkva.
Želim da verujem u čuda. Ali kad vidim sveštenika da ustane
i kaže da je on pretvorio vino u krv Hristovu,
teško je da se poveruje. -To je čin vere.
On samo kaže gomilu reči vinu.
Vino postaje krv Hristova jer verujemo.
Najneverovatniji delovi naše vere su
stvarni samo zato što verujemo u njih.
Valjda.
Niste spremni. -Zašto?
Čitav samostan opatica je umro suočavajući se s ovim stvorom.
Žene koje su posvetile živote svojoj veri. Žrtvovale su svoje živote
jer su verovale u nešto veće.
Potrebna sam vam.
Nadam se da ćete naći svoju veru kad dođe vreme.
"Pa, idi. Ko ti brani?"
"Srce ludo što mi ovde ostaje." -"Kod koga, kod Lisandra?"
"Kod Demetra." -"Ne boj se, Helena, neće ti ona ništa."
"I neće, gospodine, iako ste vi njen zaštitnik."
"O, kad je ljuta, ona je oštra i zla.
U školi je već bila svađalica.
No, iako je mala ona je besna." -"Opet mala!
Stalno isto, čas "niska", čas "mala"! Što puštaš da se ona..."
Hajda da napravimo pauzu. 15 minuta. -Upravo sam se uživljavala u lik.
Da, užasan lik. -Devojke, polako. -Devojke.
Dušo, odnesi ovo u kancelariju.
Najbolja si.
Čuo sam da ima neispravan ormar ovde?
Reza neće da se otvori. -Mogu li? -Samo napred.
Da. Zaglavila se. Možeš li malo pritisnuti ovde?
Da. Tu.
U redu. Hvala.
Izgleda da delimo najnoviju modu.
Valjda. -Dobro.
Evo. -Mnogo hvala.
Nema na čemu. Dobro.
Ona je sjajno dete. Mora da si ponosna.
Jesam.
Treba li ti pomoć?
Ne, hvala. -Opusti se, Sofi. Nećemo ti ništa.
Kunem se.
Ono od ranije je bilo prilično zlobno od strane nas. Bila sam kučka.
Nema veze. -Šta ćeš da radiš posle ovoga? -Moram da se vratim na čas.
Ne još deset minuta. Hoćeš li da se malo zabaviš?
Madam kaže da je kapela zabranjena. -Znam.
Šta radimo ovde? -Igramo igru. Zove se "Prkosi đavolu."
Ne vidim nikakvog đavola.
Đavo je uvek ovde. Samo ne gledaš dovoljno pažljivo.
Zavisi gde stojiš i kada gledaš.
U pravo doba dana...
sunce udara u staklo pod pravim uglom.
I ako pažljivo gledaš, on gleda pravo u tebe.
Priča se da ako skreneš pogled,
đavo će se pojaviti u obliku monstruoznog jarca.
Vidiš? On te gleda.
Šta god da uradiš, šta god da čuješ, ne skreći pogled.
Pustite me!
Sofi? Šta se dešava? Šta se desilo?
U redu je.
Šta se desilo?
-Naravno, njen dečko dolazi da je spasi.
Mislite da je ovo smešno?
Je li?
U redu je. Gotovo je.
Šta se desilo tamo unutra?
Možeš da mi kažeš.
Ništa. -Sofi?
Zašto nisi na času? -Nije ona kriva.
Starije devojčice su izvodile neke... -Izvini, mama.
Izvinjavamo se. -Naravno. -Jesi li dobro?
TARASKON, FRANCUSKA
Sestro Astrid? -Dobro došli u Taraskon. Molim vas uđite.
I dalje držimo misu, ali niko ne dolazi. Ljudi veruju da je to bio đavo.
Kažu da je naša crkva prokleta, da nas je Bog napustio.
Ovde smo ga našle.
Sestro?
Da li ste dobro?
Dobro sam.
Možemo li da vidimo sobu oca Noarea, molim vas?
Naravno.
Jezivo. -Sveta Lucija. Zaštitnica slepih.
Ubili su je pagani. Zapalili su je, ali nije gorela.
Pre nego što su je ubili, iskopali su joj oči.
Našla sam ih. Molim vas.
Bio je dečak te noći? Svedok? -Da. Žak. On je video sve.
Gde možemo da ga nađemo? -Njegova majka ne želi da on priča o tome.
Ali možda ga nađete kako igra fudbal u gradu.
Da li je još neko bio u crkvi? -Imali smo majstora.
Otišao je dan nakon što se to dogodilo. -Znate li kuda je otišao? -Ne znam.
Ali on je bio svetski putnik. Došao je iz Rumunije.
Tamo je dobio nadimak. Zvali su ga...
"Francušćić." -Francuščić.
Kuda ćeš? -Imam dovoljno novca da odem u Mađarsku,
a odatle, svet mi je otvoren.
Barem Mađarska. -Spasio si mi život. -To? To je bilo ništa.
Ne, ti si samo upala u... Kako vi to zovete? Životni dug.
Veoma jednostavno. Ti i ja bićemo povezani večno.
Umalo da zaboravim. Ništa posebno, izraz zahvalnosti.
Seme paradajza. Hvala. -Rekao si da želiš farmu jednog dana.
Negde moraš da počneš.
Nedostajaćeš mi, Ajrin.
Ajrin?
Ko je taj Francuščić?
Zove se Moris. Bio nam je vodič u Svetoj Karti.
Kad sam se suočila s demonom, on se vratio po mene.
Spasio mi je život.
Tada se to dogodilo.
Tako je demon pobegao. Tako se kreće, radi te stvari.
Znači, on je zaposednut.
Morise. -Ćao. Zdravo ponovo.
Nisam se zahvalila. Sofi mi je rekla šta si uradio. -O, ne.
Te devojke su mala čudovišta. -Nisu sve loše. Samo neke.
Zašto madam drži kapelu zaključanu? -Opasna je.
Njen sin je ubijen unutra tokom bombardovanja.
Sedrik. On je bio ministrant.
Nisam znao da je imala sina. -Ne priča o tome.
Madam je teška osoba, ali bila je veoma dobra prema nama.
Treba da se vratim kod dece.
Naravno. A ja treba da se vratim svom poslu.
Uhvatila sam te. Šta si radila? -Ništa. -Špijunirala si.
Možda. -Možda? Možda, verovatno, apsolutno sigurno.
O čemu ste pričali? -Ni o čemu.
Bilo je nešto. Zasmejavao te je.
To te se ne tiče.
Idemo. Nema više špijuniranja.
Sofi?
Mama?
Hajde, devojke. Brzo. Brzo.
Sofi? Gde si zbrisala? Tražila sam te. -Mama?
Brzo.
Šta je sledeće? Da li je ovo samo veliki ćorsokak?
Ne. Ima nečeg ovde.
Šta? Osećate li nešto?
Nešto nalik tome. -Moje sestre. -Imam rezervaciju pod Ajrin Palmer.
Palmer? Bojim se da ne mogu da je nađem.
Šta? To nije moguće. Imam rezervaciju.
Madam, nije ovde. -Daj da se ja pobrinem za to.
Gospodine, možemo li da razgovaramo s upravnikom?
Naravno, madam. -Hvala.
Brzo!
Žak!
Ti si taj dečak.
Ne plaši se. Ja sam Ajrin. Crkva me je poslala da pomognem.
Znam da si bio tamo one noći.
Video si to.
Te noće, da li si imao brojanicu?
Ne. To je bila od oca Noarea. -Šta? -Uzeo sam je.
Žao mi je, plašio sam se.
Žak! Stani!
Žak?
Ajrin?
Ajrin!
Ajrin! Ajrin, probudi se! Bože. Probudi se.
Treba nam doktor. Upomoć! Nek neko pomogne! Treba mi doktor!
Ajrin! Nek neko pomogne!
Zdravo Marijo, milosti puna, Gospod s tobom.
Blagoslovljena ti među ženama...
Morise?
Morise.
Madam Loren? -Šta radiš ovde? -Ne znam.
Ne znam. -Vrati se u svoju sobu. -Da.
Žao mi je. -U redu je.
Bože. Bože.
Mama!
Ko je ovde unutra?
Sedrik?
Sedrik.
Prestani!
Evo je, vratila se iz mrtvih.
Hvala, doktore. -Nema na čemu, sestro.
Šta se desilo sinoć?
Blizu smo. Imala sam viziju. Videla sam šta demon hoće.
Moćan je. Neka priželjkivana nagrada, neka drevna relikvija.
Koristi Morisa da dođe do toga.
Usmerava ga. Ispija ga.
Držao ga je u životu samo da nađe tu stvar.
Ubiće ga kad bude gotovo.
Ministrant. Zaboravila sam da ti kažem, našla sam ga. -Šta? -On je mene našao.
Svratio je kad si bila u nesvesti. Dao mi je ovo.
Brojanica oca Noarea.
Simbol... Deluje tako poznato, ali ne znam odakle.
Ja znam. Fotografije.
Mislim da sam videla jednu od žrtava. Vidi. To je veza.
Ako otkrijemo šta ovo znači, možda ćemo saznati kuda ide.
Kako ćemo to da uradimo?
Imam prijatelja u Katoličkoj arhivi.
Ne mogu da nađem Sofi. Da li si je video?
Ne, ja... Ne brini. Ne može da bude daleko.
Naći ću je, u redu? Sofi!
Sofi.
Ćao.
Kakvo mesto imaš. Mogu li da ti se pridružim?
Zašto? -Da pričamo.
Madam nikad nije išla u kapelu.
Ne znam zašto je otišla tamo sinoć.
Nešto nije u redu s ovom školom.
Nešto nije kako treba.
Kao da je nešto ovde...
koje ne treba da bude.
Sofi?
Šta se desilo? Da li si videla nešto? Bilo šta?
Ne.
To je samo osećaj.
Normalno je da se plašiš.
I ja se plašim. Bilo je perioda u mom životu
gde me je strah terao da radim stvari za koje sam mislio da su nemoguće.
Zadržao si moju narukvicu.
Da, probao sam da je prodam. Niko nije hteo da je kupi.
Hajde, treba da se vratimo. Tvoja majka je zabrinuta.
Ona je uvek zabrinuta. -Ne znam zašto. Možda zato što te voli?
Hajde. Nadam se da neće da te kazni.
Izvinjavamo se. -Tako mi je žao. Bog vas blagoslovio.
PAPSKA PALATA, FRANCUSKA KATOLIČKA ARHIVA
Gde ste ovo našli? -Taraskon. -Ovo je pripadalo svešteniku?
Da, otkud ste znali? -Pričao sam s Vatikanom.
Kažu da se demon iz Svete Karte vratio.
To je porodični grb. -Čije porodice?
Svete Lucije iz Sirakuze. Ove žrtve mora da su njeni potomci.
Sveta Lucija?
Mislim da znam šta on želi.
Šta? -Oči. -Oči? Kakve oči?
Kad su Luciju ubili pagani, njena porodica je pobegla. Lovljeni su.
Raštrkali su se širom sveta. Sve ovo vreme, oni su čuvali tajnu.
Sveta relikvija. Oči Svete Lucije.
Demon traži par očiju?
Zašto bi želeo to? -To je demon.
Ja sam samo bibliotekar, ne bih to mogao da pretpostavim.
Ali, ako ćemo da iznosimo teorije...
možda biste želeli da razmotrite da je ovaj demon nekad bio anđeo.
Odbačen od Boga. Lišen svoje svete moći
koju je Bog tako nehajno davao svojim svecima. -Želi nazad tu moć.
Demoni su beskonačni. Bio je tamo sa Svetom Lucijom
i od tada lovi njenu lozu.
Ova relikvija je predmet velike moći.
U rukama demona, to bi bilo nezamislivo.
Ali u vašim rukama, to bi moglo da bude oružje.
Kao što ste koristili krv Hristovu u Svetoj Karti. Tako ćete to uraditi.
Tako ćete poslati tog stvora nazad u pakao.
Ne znamo gde je.
Možda ja znam. Katalogizirali smo ove relikvije, istraživali glasine itd,
i ako me sećanje dobro služi, ovo je završilo kod monaha.
Žan-Pol Redar. Prema pismima koje je pisao Vatikanu,
zakopao je oči negde u manastiru.
Sveta Marija, Eks an Provans.
To je oko sat odavde. -Je li i dalje manastir?
Ne, prodat je vinariji i sada...
To je internat.
Ajrin, stanite. Šta god da se desi večeras, ne oklevajte.
Ne znamo šta može ova relikvija. Isto važi i za demona.
Poprimiće bilo koji oblik, i izabraće oblik da vreba vaše strahove,
i strahove onih oko vas.
Morate biti spremni da ga zaustavite, po svaku cenu.
Šta to praviš? -To se zove fejžoada.
To je portugalski ragu. -Šta ima u njemu?
Puževi golaći. I puževi.
Lagala sam te. -Za šta? -Rekla sam da se ne sećam svoje majke.
Ali sećam se.
Sećam se svega u vezi s njom.
Bila je veoma religiozna. Govorila je da joj se Bog direktno obraćao,
da joj je pokazivao stvari. Vizije. Kao meni.
Moj otac joj nije verovao. Govorio je da je luda.
Jeretik. -Šta joj se desilo?
Moj otac ju je odveo kod doktora.
Onda su oni došli i odveli je. -Uvek ću da budem s tobom.
Nikad više je nisam videla.
Ti se stalno vrtiš, zavrti mene.
Miledi.
Mama, na tebe je red.
Ne, ne bi trebalo. -Molim te?
Molim te?
Dobro.
Jesi li dobro?
Da. Nije to ništa. -Dobro. -Nije to ništa.
Morise!
Nešto ti je ispod kože.
O, ne.
Hajde! Moramo da idemo! Hajde!
Ovuda! Hajde!
Bože! Sestro. -Morise! -Vratio se. Ovde je.
Morise, moraš da... -Kejt, ovo je Ajrin.
Ne, Morise, moraš da... -Ona mi je prijatelj.
Moramo da idemo. Smesta! -Skloni se od njih!
Šta? Moramo da idemo. Smesta!
To si ti. -Šta?
U tebi je.
Ne. -Ja sam kriva.
Zato što si se vratio po mene, tad se to desilo.
Bože. Ne.
Morise, šta se dešava? -Možemo da ga zaustavimo.
Zdravo, sestro.
Morise?
Ajrin, da li si dobro? -Zaustavi ga.
Napolje, demone!
U ime Boga i Svetog Duha, naređujem ti, napusti ovog čoveka!
Pusti ga!
Misliš da će ga to zadržati?
Hajde da radimo brzo.
Da li ste vas dve dobro? -Šta je to bilo? Šta mu je? -Bolestan je.
Pomoći ćemo mu, ali treba nam vaša pomoć.
Pošao je u onom smeru. -Šta je tamo? -To je kapela.
Šta tražite? -Drevnu relikviju
koju je ovde ostavio monah po imenu Žan-Pol Redar.
Zvuči li vam poznato? -Ja sam samo učiteljica.
Zabranjeno je da se ulazi ovde.
Redar bi ostavio neki trag da ga potomci nađu.
U šta gledaš?
Jarac. To je đavo.
To je samo igra koju deca igraju. -Kakva igra?
Sunce sija kroz prozor, i od njega oči jarca sijaju crveno.
To je đavo. Gleda vas.
Tamo.
Nešto? -Ne, još ne.
Malo si visoko. Možeš li da se spustiš niže?
Stani. Stani, stani! Polako se vrati.
Stani!
To je to.
Našle smo. Našle smo!
Sofi?
Selest, jesi li čula to?
Neko je gore.
Idi da vidiš.
Stani. Stani!
Oči Svete Lucije.
Zdravo. -Ko si ti? -U redu je, ja sam Kejtina prijateljica.
Mislim da je neko gore.
Šta koji đavo?
Šta to radiš? Ko je to?
Kakav je to stvor?
To je đavo.
Devojčice!
Mama!
Šta ona radi?
To je madam Loren. -Šta? -Ona stoji u svojoj sobi.
Ne!
Sofi?
Sofi, to sam ja, Moris.
Ne plaši se. Ja sam tvoj prijatelj.
Sofi!
Sofi.
Nikad te ne bih povredio.
Sećaš se, kapetanica?
Oči.
Sofi!
-Ajrin!
Jesi li dobro? -Imam ga.
Demone!
Ajrin!
Odlazi!
Povređuješ ga!
Sestro, molim te. Ubija me.
Ne!
Gde je Sofi?
Ostanite blizu.
Ustani! Hajde!
Vrata!
Spasi me, Bože, imenom Tvojim.
Ne!
Daj tu dasku!
Vratite se u kapelu! Simon, pođi sa mnom.
Ostanite iza mene.
Ne!
Uvek ću da budem s tobom.
Pogledaj me.
Jesi li dobro? -Da. -To je bilo čudo.
Vino.
Sofi!
Ajrin! -Ne. Morise, ne!
Ne!
Morise, ne! Ne!
Pomozite mi! -Prestani! -Sestro.
Moli se sa mnom.
Ovo je čaša moje krvi. -Kad je Lucija ubijena, njena porodica je pobegla.
Lovljeni su, raštrkali su se širom sveta.
Krv novog i večnog zaveta.
Koja će biti prolivena za vas i za sve da vam se oproste gresi.
Rekla sam da se ne sećam svoje majke, ali sećam se.
Sveta Lucija, zaštitnica slepih.
Zapalili su je, ali nije gorela.
Učini ovo u spomen na mene.
Ove žrtve mora da su njeni potomci.
Imaš moje oči.
Amin.
Sestro...
spasila si me.
Morise.
Žao mi je. Tako mi je žao. -U redu je.
Žao mi je.
IMA JOŠ...
G. Voren? Ovo je otac Gordon.
Kaže da je hitno.
Da, oče. Kako možemo da pomognemo?
Preveo: Bambula