TARASCON, FRANCIE 1956
-Jdeš pozdě, Jacquesu. -Odpusťte, otče.
Přines víno.
Sám si ho přineste.
-Prosím? -Ale nic.
Nechť Duch svatý prostoupí a posvětí tyto dary,
ať promění je pro své věrné
v tělo a krev našeho Pána, Ježíše Krista.
Tělo Kristovo.
Amen.
-Krev Kristova. -Amen.
-Otče. -Ano?
-Někdo tu je. -Kde?
Kdo je tam?
Nevím, kdo jsi, ani co tu chceš,
jsi v domě Páně.
Bůh tě vidí.
SESTRA II
Podlož tím kolo.
Sestro Irene! Sestro Irene!
Sestra Debra.
Už zase ta Debra.
Mám s ní kříž. Den co den něco vyvádí.
Odmítá jít ke zpovědi.
A víš proč?
Prý nemá nic, z čeho by se zpovídala.
Už jen za to by se měla kát.
Promluvím s ní, abatyše.
Grazie, sestro.
Sestro Debro?
Sestro Irene.
Jdeš kvůli zpovědi?
Abatyši z tebe trefí šlak.
Pak se budu mít z čeho zpovídat.
Poslal tě sem táta?
Ano.
Byla jsem jiná.
Bylo snazší poslat mě pryč, než se mě snažit pochopit.
Co na to říkala máma?
Na ni si nevzpomínám.
Táta říkával, že jsem celá ona.
Nejspíš ne v dobrém.
Naši byli z Mississippi,
ale nebyli jsme tam vítáni.
Když mi byly čtyři, vyhmátla nás bílá cháska.
Vypálili nám dům.
Bráchové narukovali do armády
a táta si řekl, že když kluci slouží vlasti,
holka bude sloužit Bohu.
Nikdy by mě nenapadlo, že skončím tady.
Dotáhneš mě ke zpovědi?
Už není třeba.
A sestry začaly jedna po druhé umírat.
Visely z oken, podřezaná hrdla.
Sebevraždy, ba i hůř.
Zjistily, že pod opatstvím v lesích leží příšerné tajemství.
Brána do pekel.
Brána, z které se na svět vyškrábal démon.
Démon se převtělí do libovolné podoby.
Vybírá si ji tak, aby otřásl vírou
a oslabil ducha.
A pro sestry z opatství v Cartě
na sebe démon vzal podobu
věru bezbožnou a nanejvýš rouhačskou.
Zjevil se jim jako jedna z nich.
Co se dělo dál?
Vatikán tam vyslal lovce démonů.
Kněze a jeptišku.
-Jak ho přemohli? -Dobře, že se ptáš.
S pomocí relikvie.
Fioly, v které byla krev Ježíše Krista.
Vrátili se se vší pompou, políbili papežův prsten.
Z kněze se stal biskup.
A co ta jeptiška?
O ní nikdo neví.
Údajně ty hrůzy neustála.
Povídá se, že zešílela.
Vatikán ji nechal zavřít do blázince.
A mám vás. Poběž.
Na co tu má tolik vína?
Býval tu klášter. Mniši nasávali jako houby.
Holky, naklusejte dolů. Za chvíli bude osm.
Tak šup.
Máme je.
To je dost.
Zdrávas, Maria, milosti plná.
Požehnaná ty mezi ženami
a požehnaný plod života tvého, Ježíš.
Svatá Maria, Matko Boží, pros za nás hříšné nyní i v hodinu...
Kristepane!
Krucifix!
Kate.
Dobré ráno.
Pán je ranní ptáče.
Práce šlechtí.
Ahoj, Maurici.
Kapitáne.
Pojď, Sophie.
-Ahoj, Maurici. -Brýtro.
-Dobré ráno. -Dámy.
Maurici, zahrajeme si baseball?
To si piš. A víš co?
Naučím vás, jak házet točeňák.
-Maurici! -Kapitáne Sophie.
Poručíku.
Vyrobila jsem ti náramek přátelství.
S korálkem za každou bezva vlastnost.
Moc se mi líbí. Děkuji.
Žádáš svýho kluka o ruku, Sophinko?
-Vrať jí ho. -Smůla.
Nejsi učitel, jenom slouha.
I slouhové vědí, že s každým bys měla jednat s úctou.
Děvčata, co to má znamenat?
Nejste na hřišti.
Běžte do třídy!
Na slovíčko, Maurici.
Opět jsem měla v pokoji šváby.
To je mi líto.
Je mi z nich zle. Jak se hemží.
Hned se na ně vrhnu.
-To bych prosila. -Na mou duši.
Kapitáne! Počkej.
Sebral jsi ho?
Něco jsem se v životě přiučil.
Sluší mi?
Upaluj do třídy.
Vezu zásoby.
Není vám nic?
Sestro.
Někdo tě shání.
Abatyše?
Maurici?
Zachraň mě, sestro.
Irene! Jsi v pořádku.
Nic ti není. To nic.
Tvůj nos...
Sestro Irene.
Někdo tě shání.
Sestro Irene.
Vaše Eminence.
Došlo k jistým incidentům.
Řadě incidentů.
Szeleste, vesnička v Maďarsku.
90letá sestra se zastřelila na schodech kostela.
Graz, Rakousko.
Kněz se podřezal růžencem při Vánoční mši.
Edolo, Itálie.
Novicka se oběsila z okna.
Je vám to povědomé?
A před měsícem ve francouzském Tarasconu
byl další kněz zavražděn za zdmi kostela.
Byl rituálně upálen.
Vzorec je zřejmý.
Táhne to Evropou na západ, ale stopy vycházejí z Rumunska.
To není možné.
Démon přežil.
Co na to otec Burke?
Otec Burke zemřel.
-Jak? -Cholera.
Nikdo další se s ničím podobným nesetkal.
Pojedete vyšetřovat jménem církve.
Zjistěte, co chce a kam má namířeno.
Ne.
Prosím?
Nepojedu.
-Nedokážu to. -Nebo nechcete?
Netušíte, čím jsme si prošli.
Mám štěstí, že žiju.
Máte pravdu. Netuším, co jste tam zažila.
Ovšem v onom opatství jste vykonala zázrak.
A církev potřebuje další.
-Tady tě mám. -Sestro?
Ještěže jsem ve správném vlaku.
Co tu děláš?
Jedu ti krýt záda.
-Někdo musí. -Vyloučí tě z řádu.
Co tě to napadlo?
To je mamka.
Uhořela při požáru.
Byla mým chrámem.
Ráda bych věřila v zázraky.
Ale když kněz s vážnou tváří
tvrdí, že proměnil víno v Kristovu krev,
tomu se věří dost těžko.
Je to akt víry.
Akorát promlouvá k vínu.
Víno se promění v krev silou naší víry.
Mnohé z naší víry je skutečné právě proto, že věříme.
Asi máš pravdu.
Nejsi připravena.
Proč?
Ten netvor přemohl klášter plný jeptišek.
Žen, které víře zasvětily život.
A obětovaly jej, protože věřily ve vyšší moc.
Potřebuješ mě.
Jen doufám, že si najdeš k víře cestu včas.
"Nuže, jen si běž. Kdo ti brání?"
"Bludné srdce, jež tu nechávám."
"U Lysandra?"
"U Demetria."
"Neměj strach. Tobě neublíží, Heleno."
"Nikoliv, neublíží. Neb jsi při ní ty."
"Když se rozhněvá, jest ostrá jako meč.
Již ve škole s ní šily diblice.
A ač maličká vzrůstem, o to divočejší."
"Zas maličká?
Jen malá, maličká? Vy strpíte to, že tak tupí...?"
Dáme si čtvrt hodiny přestávku.
Zrovna jsem prožívala roli.
Pěkně hnusnou roli.
-Děvčata, pomalu, prosím. -Holky.
Broučku, odnes je do kabinetu.
Byla jsi skvělá.
Prý tu zlobí nějaká skříňka.
Bude to západka.
-Mohu? -No ovšem.
Jo, je šprajclá.
Můžeš mi prosím trochu zatlačit?
Díky. Tady.
Bezva, fajn.
Módní trendy nám nejsou cizí.
Koukám.
Dobrá.
Děkuji moc.
Tak fajn.
Dobrá.
Malá je skvělá. Buď na ni pyšná.
Už jsem.
Chceš pomoct?
Ani ne, díky.
Klídek, Sophie. Nic ti neuděláme.
Na mou duši.
Vím, že jsme byly dost hnusný.
Jsem holt mrcha.
To je dobrý.
Nemáš chvíli čas?
Máme se vrátit do třídy.
Až za deset minut.
Chceš se pobavit?
Madam nám kapli zakázala.
Já vím.
Co tu chcete dělat?
Zahrajeme si hru.
Říkáme jí "Duel s ďáblem".
Žádný ďábel tu není.
Ďábel je tu s námi vždycky.
Akorát ho ještě nevidíš.
Záleží na tom, kde stojíš a kdy se koukáš.
V určitou chvíli
posvítí slunce na vitráž z toho správného úhlu.
A když na ni upřeš zrak, pohlédne ti do duše.
Slyšela jsem, že když uhneš pohledem,
ďábel se ti zjeví jako pekelný kozel.
Vidíš? Má tě v merku.
Nedej na strach, nedej na zvuky, nespusť z něj oči.
Pusťte mě ven!
Sophie? Co tu děláš? Co je ti?
Počkej, neboj se.
Co se stalo?
Jak jinak. Švarný princ na bílým koni.
Přijde vám to vtipný?
Vážně?
To nic. Už je po všem.
Co se tam stalo?
Pověz mi to.
-Nic. -Sophie?
Máš být ve třídě.
Nemůže za to.
Starší holky hrály hru.
Promiň, mami.
Omluvíš nás?
Jistě.
Není ti nic?
TARASCON, FRANCIE
Sestro Astrid?
Vítejte v Tarasconu. Pojďte dál.
Mše stále sloužíme, ale nikdo nechodí.
Místní věří, že šlo o dílo ďábla.
Kostel je prý prokletý a Bůh nás opustil.
Tady jsme ho našli.
Sestro?
Jsi v pořádku?
Ano, jsem.
Vezmete nás do otcova bytu, prosím?
Ovšem.
Jde z ní strach.
Svatá Lucie.
Patronka slepých.
Zavraždili ji pohani.
Zapálili ji, ale nevzňala se.
Před smrtí jí vydloubli oči.
Už je mám. Prosím.
Toho večera tu byl chlapec? Svědek?
Ano, Jacques. Celé to viděl.
Víte, kde je?
Matka mu o tom zakázala mluvit.
Ale často hraje na ulici fotbal.
Byl v kostele ještě někdo?
Jen údržbář.
Po té hrůze od nás odjel.
Tušíte, kam jel?
Nevím.
Chtěl procestovat svět.
Přijel až z Rumunska.
Tam přišel ke své přezdívce.
Říkávali mu...
-"Frantík". -Frantík.
Kam máš namířeno?
Našetřil jsem si na cestu do Maďarska.
Odtud se vydám světu vstříc.
Když to v Maďarsku klapne.
-Zachránil jsi mě. -To nestojí za řeč.
Ber to tak, že mi budeš... Jak se to říká?
Dlužníkem.
Je to prosté.
Naše duše jsou propleteny na věky věků.
Málem bych zapomněla.
Něco pro tebe mám.
Rajčata? Děkuju.
Chtěl sis pořídit farmu. Nějak začít musíš.
Bude se mi stýskat.
Irene?
Kdo je to ten Frantík?
Jmenuje se Maurice.
Dělal nám v Rumunsku průvodce.
Když jsem se postavila zlu, vrátil se pro mě.
Zachránil mi život.
Tehdy se to stalo.
Tak démon uprchl.
Proto teď páchá zlo po Evropě.
Posedl Maurice?
Maurici.
Ahoj. Zdravíčko.
Chtěla jsem ti poděkovat.
Sophie mi všechno řekla.
Ty holky jsou holt potvory.
Nejsou tak hrozné. Ne všechny.
Proč vlastně madam kapli zamyká?
Není tam bezpečno.
Během náletů v ní přišla o syna.
Cedrica. Byl ministrantem.
Netušil jsem, že měla syna.
Nemluví o něm.
Madam umí být přísná, ale stará se o nás hezky.
-Musím zpátky k dětem. -Chápu.
Já zase k práci.
A mám tě!
-Copak tu děláš? -Nic.
Špicluješ.
-Možná. -Možná?
Možná tak trochu rozhodně tutově.
O čem jste mluvili?
O ničem.
O něčem jo, rozesmál tě.
Nejsi nějak zvědavá?
Tak pojď. Už žádné špiclování.
Kšá!
Sophie?
Mami?
Jdeme, holky. Honem.
Sophie.
Kam ses zaběhla?
-Já tě tu hledám. -Mami.
Poběž.
Co teď?
Jsme ve slepé uličce?
Ne. Něco tady je.
Co?
Ty něco cítíš?
Tak nějak.
Sestry.
Máme rezervaci. Irene Palmerová.
Palmerová?
Bohužel vás tu nemám.
Musím tam někde být. Mám rezervaci.
Bohužel nejste.
Já to vyřídím.
Mohly bychom mluvit s ředitelem?
-Zajisté. -Děkuji.
Jacquesu?
Jsi ten hoch.
Neboj se. Jmenuji se Irene. Posílá mě k vám církev.
Vím, že jsi tam té noci byl.
Viděl jsi to.
Neměl jsi toho večera růženec?
Já ne. Byl otce Noireta.
-Cože? -Sebral jsem ho.
Hrozně jsem se bál.
Jacquesu! Počkej!
Jacquesu?
Irene? Irene!
Irene! Irene!
Irene, prober se! Proboha.
Musíš k doktorovi. Pomoc!
Pomozte nám! Pošlete doktora!
Irene.
Pomozte nám!
Zdrávas, Maria, milosti plná, Pán s tebou.
Požehnaná ty mezi ženami a...
Maurici?
Maurici.
Madam Laurentová?
Co tu děláte?
Nevím. Nevím.
-Nevím. -Měl byste jít spát.
Ano.
-Promiňte. -V pořádku.
-Promiňte. -Nic se nestalo.
Kristepane. Kristepane.
Mama?
Je tu někdo?
Cedricu?
Cedricu.
Přestaň!
Vítejte mezi živými.
-Díky, pane doktore. -Rádo se stalo.
Co se ti včera stalo?
Jsme blízko. Měla jsem vidinu.
Už vím, co démon chce.
Symbol moci.
Jakousi prastarou relikvii.
Pase po ní v Mauriceovi.
Vodí si ho.
Vysává.
Drží ho při životě, jen aby ji našel.
A nakonec Maurice zabije.
Ministrant.
Málem bych na něj zapomněla.
-Cože? -Přišel za mnou,
když jsi byla v bezvědomí, a tohle mi dal.
Růženec otce Noireta.
Ten symbol...
Přijde mi povědomý, ale nevím odkud.
Já vím. Z fotek.
Měla ho jedna z obětí.
Vidíš?
Máme pojítko.
Zjistíme, co znamená.
Můžeme ho vystopovat.
A kde to chceš zjistit?
Znám církevního archiváře.
Nevíš, kde je Sophie?
Ne.
Neboj se. Jistě tu někde bude.
Přivedu ji, dobrá?
Sophie?
Sophie!
Sophie.
Ahoj.
Našla sis pěknou schovku. Smím si přisednout?
A proč?
Na kus řeči.
Madam do kaple nechodila.
Co ji tam včera mohlo vylákat?
Se školou se něco děje.
Mám z toho husí kůži.
Jako by tu bylo cosi,
co tu být nemá.
Sophie.
Co se stalo?
Viděla jsi něco? Cokoliv?
Ne.
Jenom to cítím.
Poslyš, bát se není hanba.
Taky se bojím.
Sám jsem zažil situace,
kdy mě strach dohnal k věcem, které bych jinak nedokázal.
Nosíš můj náramek.
Jo. Chtěl jsem ho střelit, ale nikdo ho nechtěl.
Tak pojď. Vrátíme se dolů.
Ať se maminka nebojí.
Bojí se o mě pořád.
Pročpak asi? Že by tě měla ráda?
Jdeme. Snad nedostaneš zaracha.
Promiňte.
Pardon, Bůh vám to oplatí.
PAPEŽSKÝ PALÁC, FRANCIE CÍRKEVNÍ ARCHIV
-Kde jste ho našli? -V Tarasconu.
Patřil tamnímu knězi?
-Jak to víte? -Mluvil jsem s Vatikánem.
Démon z Carty se prý vrátil.
Je to rodinný erb.
Čí rodiny?
Svaté Lucie ze Syrakus.
Oběti budou jejími potomky.
Svatá Lucie?
Už vím, co chce.
Co?
Oči.
Oči? Jaké oči?
Když Lucii zavraždili pohané, rodina uprchla.
Pronásledovali je.
Rozutekli se po světě,
aby chránili posvátné tajemství.
Relikvii.
Oči svaté Lucie.
Démon pase po jejích očích?
K čemu mu budou?
Je to démon.
Já jen glorifikovaný knihovník, neodvážím se hádat.
Ovšem teorii bych měl.
Nebylo by možné, že náš démon býval andělem?
Bůh ho zavrhl.
Odňal mu nadpozemskou moc, kterou tak rád obdarovával svaté.
Chce zpět svou moc.
Démoni jsou věční.
Od dob svaté Lucie pronásleduje její pokrevní rod.
V relikvii se skrývá velká moc.
Považte, co by s ní napáchal démon.
Avšak ve vašich rukou se změní ve zbraň.
Stejně jako Kristova krev v Rumunsku.
Jen tak toho docílíte.
Jen tak tu stvůru pošlete zpět do pekla.
A víme, kde ji najdu?
Možná.
Vedeme o relikviích záznamy. O všem, co se kde špitne.
Pokud mi paměť slouží, tato měla skončit u mnicha.
Jean-Paul Redar.
Dopisoval si s Vatikánem.
Tvrdil, že oči pohřbil na půdě svého kláštera.
Svaté Marie v Aix-en-Provence.
Hodinu cesty odsud.
Klášter stále funguje?
Ne, byl prodán vinaři a teď je z něj...
internátní škola.
Irene, počkejte.
Ať se stane cokoliv, neváhejte.
Nevíme, co relikvie dokáže.
Stejně jako démon.
Vezme na sebe podobu,
kterou bude cílit na nejniternější obavy vaše
i lidí kolem vás.
Buďte připravena. Zastavte ho za každou cenu.
Co to vaříš?
Jmenuje se to feijoada. Portugalské ragú.
Co v tom je?
Slimáci.
A šneci.
Lhala jsem ti.
O čem?
Že si na matku nevzpomínám.
Vzpomínám.
Vybavím si ji v celé kráse.
Byla to pobožná žena.
Tvrdila, že k ní Bůh promlouval.
Ukazoval jí výjevy.
Vidiny.
Jako mně.
Jenže otec jí nevěřil.
Měl ji za blázna.
Rouhačku.
Co se s ní stalo?
Otec ji vzal k doktorovi.
Když se vrátili, odvedli si ji.
Nikdy tě neopustím.
Už jsem ji nespatřila.
Páni!
Já se chci taky točit.
Mylady.
Mami, vystřídáš mě?
Ne, to se nesluší.
Prosím.
Tak dobrá.
Všechno v pořádku?
Ano, to nic.
-Dobře. -Nic mi není.
Maurici!
Co to máš pod kůží?
To ne.
Honem! Pojďte! Utečte!
Tudy! Tudy! Rychle!
Bože. Sestro?
Maurici.
Vrátil se. Je tady.
-Mohl bys... -Kate, to je Irene.
-Ne, Maurici. -Pomůže nám.
-Musíme pryč! -Běž od nich!
Cože?
Musíme utéct a hned!
Je v tobě.
Prosím?
Nosíš ho v sobě.
Ne.
-Ne. -Za to můžu já.
Zmocnil se tě, když ses pro mě vrátil.
Proboha, to ne.
Maurici, co se děje?
Vím, jak ho porazit.
Vítej, sestro.
Maurici?
Irene, jsi celá?
Zastav ho.
Démone!
Jménem Boha a Ducha svatého ti přikazuji, propusť ho!
Nech ho být!
Udrží ho to?
Pospěšme si.
Jste v pořádku?
Co to bylo? Co je s ním?
Je nemocný.
S vaší pomocí mu ulevíme.
Vydal se tímhle směrem.
Co je tam?
Stará kaple.
Co vlastně hledáte?
Relikvii, kterou zde ukryl mnich Jean-Paul Redar.
Říká vám to něco?
Já tu jen učím. Do kaple byl vstup zakázán.
Redar musel zanechat potomkům nějakou stopu.
Kam to koukáš?
Na kozla.
Je to ďábel.
Pardon, to je taková hloupá hra.
Jaká hra?
Když slunce svítí na vitráž,
oko se mu rozzáří rudě.
Je to ďábel. Sleduje vás.
Odsud.
Vidíte něco?
Ještě ne.
Zkus posvítit níž.
Počkej! Počkej!
Posviť tam zpátky.
Teď!
To je ono.
Našly jsme to.
Našly jsme to!
Sophie?
Celeste, slyšelas to?
Nahoře někdo chodí.
Běž se podívat.
Počkat. Dost.
Oči svaté Lucie.
-Ahoj. -Kdo jste?
Neboj se, jsem tu s Kate.
Někdo nahoře chodí.
A sakra.
Co tu děláte? Kdo to je?
Co to kruci bylo?
Ďábel.
Holky!
Mami! Mami!
Co tam bylo?
-Madam Laurentová. -Cože?
Stojí v rohu pokoje.
Ne! Ne!
Sophie.
Sophie, to jsem já, Maurice.
Neboj se. Jsme kamarádi.
Sophie! Sophie!
Sophie.
Nikdy bych ti neublížil.
To snad víš. Kapitáne.
Oči...
Sophie!
-Sophie? -Irene!
Není ti nic?
Mám je.
Démone!
Irene!
Neubliž mu!
Sestro, prosím.
Zabiješ mě.
Ne!
Kde je Sophie?
Držte se u mě.
Vstávej!
Utíkej!
Dveře!
Bože, chraň mě pro jméno své.
Ne!
Podej tu fošnu!
Běžte do kaple!
Simone, pojď se mnou!
Běžte za mě.
Nikdy tě neopustím.
Podívej se na mě.
Jsi v pořádku?
Jsem.
To byl zázrak.
Víno.
Sophie! Sophie!
Irene!
Ne. Maurici, ne! Ne!
Ne!
Maurici, ne! Ne!
Pusť mě!
Přestaň!
Sestro?
Pomodleme se.
Zde jest kalich krve mé.
Když Lucii zavraždili, rodina uprchla.
Pronásledovali je. Rozutekli se po světě.
Neboť krev má zpečeťuje smlouvu.
Prolévá se za vás a za všechny
na odpuštění hříchů vašich.
Lhala jsem, že si na matku nevzpomínám.
Svatá Lucie, patronka slepých.
Zapálili ji, ale nevzňala se.
Tak čiňte na mou památku.
Oběti budou jejími potomky.
Máš oči po mně.
Amen.
Sestro...
zachránila jsi mě.
Maurici.
Odpusť.
Odpusť mi to.
Odpouštím.
Omlouvám se.
SESTRA II
Pane Warrene? Pane Warrene!
Volá otec Gordon.
Prý je to naléhavé.
Zdravím, otče.
Jsme vám k službám.
SESTRA II
PŘEKLAD: MARTIN PETŘÍK