TARASCON, FRANCIAORSZÁG 1956
- Késtél, Jacques. - Bocsásson meg, atyám!
Menj, hozd a bort!
Te is elmehetnél érte.
- Tessék? - Semmi.
"Kérünk, szenteld meg ezt az adományt,
áraszd le rá szent lelkedet,
hogy számunkra a mi Urunk, Jézus Krisztus teste és vére legyen!"
Krisztus teste.
Ámen.
- Krisztus vére. - Ámen.
- Atyám! - Igen?
- Van itt valaki. - Hol?
Ki van ott?
Bárki is legyél, bármit is keresel itt,
ne feledd, Isten házában vagy!
És figyel téged.
AZ APÁCA 2.
Tedd ezt be a kerék alá!
Irene nővér!
Debra nővér.
Debra nővérről van szó.
Nagyon problémás. És egyfolytában bajt okoz.
Most meg kitalálta, hogy nem akar gyónni.
És tudja, hogy miért?
Nem hiszi, hogy bármit is meg kéne gyónnia.
Már pusztán ezért vezekelnie kéne.
Beszélek vele, főtisztelendő anyám.
Grazie, nővérem.
Debra nővér?
Irene nővér.
A gyónásról van szó?
Megőrjíted vele az apátnőt.
Így legalább lesz valami, amit meggyónhatok.
Az apád küldött ide, igaz?
Igen.
Más voltam, mint a többiek.
Inkább elküldött, mint hogy próbált volna megérteni.
És az anyád mit szólt ehhez?
Rá alig emlékszem.
Apám mindig azt mondta, hogy olyan vagyok, mint ő.
Nem hiszem, hogy ezt bóknak szánta.
Az én családom Mississippiből való,
de akadt egy kis problémánk.
Négyéves voltam, amikor ránk talált pár fehér férfi,
és felégették a házunkat.
Aztán a fivéreim beléptek a seregbe,
és az apám úgy gondolta, ha már ők az országot szolgálják,
szolgáljon a lánya is, az Isten oldalán.
Sosem hittem volna, hogy itt kötök ki.
Még most is kell mennem a gyónásra?
Ennyi gyónás elég lesz mára.
És sorra hunytak el a nővérek.
Ablakokon át kilógatva. Torkukat elmetszve.
Öngyilkosságok. Néha még annál is rosszabb.
Rájöttek, hogy az eldugott apátságuk alatt egy rettenetes titok rejtőzik.
Egy átjáró a pokolba.
És ezen a kapun át kiszabadult egy démon.
Most már tudjuk, hogy a démon bármilyen alakot ölthet,
és olyan formát választ, amivel kétségbe vonhatja a hiteteket,
és megkísértheti a lelketeket.
A kerci kolostor nővérei számára
ez a démon a legistentelenebb
és a legkáromlóbb alakot választotta.
Apácabőrbe bújt.
Aztán mi történt?
Nos, a Vatikán démonvadászokat küldött.
Egy papot és egy apácát.
- És hogyan állították meg? - Jó kérdés.
Egy ősi ereklyét használtak,
egy fiolát, amiben Jézus Krisztus vére volt.
Hősökként tértek haza, és megcsókolhatták a pápa gyűrűjét.
A papot püspöki rangra emelték.
És mi történt az apácával?
Nos, azt senki sem tudja pontosan.
Azt rebesgetik, hogy a küldetés túl sok volt neki.
Sokak szerint bele is őrült.
És a Vatikánnak be kellett záratnia.
Megvagy! Gyorsan!
Miért van itt ilyen sok bor?
Ez egykor egy kolostor volt kövér és iszákos szerzetesekkel.
Lányok, kérek mindenkit a földszintre! Mindjárt nyolc óra.
Gyerünk!
Fogtam párat.
Elég sokáig tartott.
"Üdvözlégy Mária, kegyelemmel teljes.
Áldott vagy te az asszonyok között,
és áldott a te méhednek gyümölcse, Jézus.
Szűz Mária, Istennek anyja, imádkozz érettünk, bűnösökért, most és..."
Jézus Krisztusom!
A pokolba!
Kate.
Jó reggelt!
Már ilyen korán dolgozol?
Mindig.
Jó reggelt, Maurice!
Kapitány!
Gyerünk, Sophie!
- Üdv, Maurice. - Jó reggelt!
- Jó reggelt, Maurice! - Hölgyeim!
Hé, Maurice, van kedved ma baseballozni?
Még szép! És tudod, mit?
Megtanítalak csavart labdát dobni.
- Maurice! Maurice! - Sophie kapitány.
Hadnagy.
Neked csináltam. Ez egy barátságkarkötő.
A gyöngyök a barátunk erényeit jelképezik.
Azta! Ez gyönyörű, Sophie. Köszönöm.
Megkéred a pasid kezét, kicsi Sophie-ka?
- Add vissza! - Ne parancsolgass!
Te itt csak gondnok vagy és nem tanár.
Még egy gondnok is tudja, hogyan kell kedvesnek és tisztelettudónak lenni.
Lányok! Mi folyik itt?
Ez nem egy játszóház!
Nyomás a terembe!
És, Maurice.
Megint volt egy csótány a szobámban.
Hát az nem túl jó.
Elárasztanak minket. Undorító!
Azonnal teszek ellene.
- Remélem is! - Ígérem.
Kapitány! Várj!
Ezt hogy csináltad?
Különleges fortély az előző életemből.
Hogy áll?
Most nyomás a terembe! Gyerünk!
Kézbesítés!
Jól van?
Nővér.
Látogatód érkezett.
Főtisztelendő anya?
Maurice?
Ments meg, nővérem!
Irene! Minden rendben.
Nincs semmi baj.
Az orrod.
Irene nővér.
Látogatód érkezett.
Irene nővér.
Eminenciás uram!
Súlyos esettel állunk szemben.
Többel is.
Szeleste. Egy kicsi, magyar falu.
Egy 90 éves apáca öngyilkos lett a temploma lépcsőin.
Graz, Ausztria.
Egy pap a karácsonyi misén elvágta a saját torkát egy rózsafüzérrel.
Edolo, Olaszország.
Egy novícia kiugrott az ablakon.
Ismerősen hangzik?
És nem egész egy hónapja a francia Tarasconban
egy újabb papot öltek meg a templomában.
Máglyán feláldozták.
Látja az összefüggést?
Európán keresztül nyugat felé tart, de az eredete Romániára vezethető vissza.
Ez nem lehetséges.
A démon közöttünk jár.
Beszélt már Burke atyával?
Burke atya meghalt.
- Hogyan? - Kolerában.
Maga az egyetlen életben maradt, aki már foglalkozott hasonlóval.
Az egyház azt szeretné, hogy vizsgálja ki az esetet.
Derítse ki, mit akar ez a démon, és merre tart!
Nem.
Tessék?
Azt mondtam: "Nem."
- Nem tehetem. - Nem tudja vagy nem akarja?
Maga nem volt ott a kerci kolostorban.
Örülhetek, hogy élve kijutottam.
Igaza van. Nem tudom, mivel kellett szembenéznie,
de ott az apátságban, nővér, egy csodát vitt véghez.
Az egyháznak egy újabb csodára van szüksége.
- Hát itt vagy! - Nővér?
Úgy izgultam, majdnem rossz vonatra szálltam.
Te meg mit keresel itt?
Jöttem vigyázni rád.
- Valakinek muszáj. - Nővér, el is tanácsolhatnak.
Miért vagy itt?
Az édesanyám.
Meghalt a tűzben.
Nekem ő jelentette a templomot.
Hinni akarok a csodákban.
De amikor a pap feláll,
és azt mondja, hogy Krisztus vérévé változtatta a bort,
azt elég nehéz komolyan venni.
Ez csak hit kérdése.
Csak szavakkal dobálózik a bor fölött.
A hitünk révén változik a bor Krisztus vérévé.
Ami a hitünkben rendkívüli, azért igaz, mert hiszünk benne.
Meglehet.
Nem vagy felkészülve.
Miért?
Apácák haltak meg, mert szembeszálltak ezzel a dologgal.
Nők, akik a hitüknek szentelték életüket.
Majd feláldozták magukat, mert hittek egy nemes célban.
Szükséged van rám.
Remélem, még idő előtt megleled a hitedet.
"No, hát eredj! Ki gátol, hogy ne menj?"
"Ez a bohó szív, amely itt marad."
"Lysandernél, ugye?"
"Demetriusnál."
"Ne félj, Heléna, egy ujjal se bánthat."
"Nem ám! Dacára, hogy te pártolod."
"Jaj, ez nagyon gonosz, ha megharagszik.
Szilaj volt már az oskolában is.
S nagyon erős tud lenni, bár kicsiny."
"Megint kicsiny?
Alacsony meg kicsiny. Eltűritek, hogy így csúffá..."
Rendben, tartsunk szünetet. 15 perc.
Épp most kezdtem belejönni.
Igen, egy gonosz szerepébe.
- Jól van, lányok. Csak lassan! - Hölgyeim.
Drágám, vidd ezeket a tanáriba!
Te vagy a legjobb.
Úgy hallottam, akad itt egy javítandó szekrény.
Beragadt a zár.
- Szabad? - Csak tessék.
Beragadt.
Nyomnád itt egy kicsit?
Igen, itt.
Remek. Köszönöm.
Ahogy látom, egy divatot követünk.
Úgy tűnik, igen.
Lássuk csak.
Nagyon köszönöm.
Rendben.
Oké.
Ő egy jó gyerek. Biztosan büszke vagy rá.
Igen, az vagyok.
Segítsünk?
Nem, már megoldottam.
Nyugi, Sophie! Nem csinálunk veled semmit.
Istenre esküszöm.
Elég csúnyán viselkedtünk legutóbb.
Egy kis picsa voltam.
Nem számít.
Mit csinálsz, ha itt végeztél?
Vissza kell mennünk a terembe.
Addig még van tíz percünk.
Akarsz egy kicsit szórakozni?
A főnővér megtiltotta a bejárást a kápolnába.
Tudom.
Mit keresünk itt?
Egy játékot játszunk.
Az a neve, hogy "Hívd ki az ördögöt!"
Nem látok itt ördögöt.
Az ördög mindig jelen van.
Csak észre kéne venned.
Attól függ, hol állsz, és mikor nézed.
A megfelelő percben...
a napfény pont jó szögben éri az üveget.
És ha jól figyelsz, ő pontosan rád fog visszanézni.
Azt beszélik, hogy ha félrenézel,
az ördög megjelenik itt egy félelmetes kecske formájában.
Látod? Téged néz.
Bármi is történjék, bármit is hallj, ne nézz félre!
Eresszetek ki!
Sophie? Mi folyik itt? Mi történt?
Hé, már minden rendben.
Mi történt?
Hát persze hogy a pasija jön megmenteni.
Szerintetek ez vicces?
Azt hiszitek?
Minden oké. Már vége van.
Mi történt odabent?
Nekem elmondhatod.
- Semmi. - Sophie?
Miért nem vagy a teremben?
Nem az ő hibája.
A nagyobb lányok játékot űztek.
Sajnálom, anya.
Elnézést.
Persze.
Jól vagy?
TARASCON, FRANCIAORSZÁG
Astrid nővér?
Üdvözöljük Tarasconban. Kérem, fáradjon be!
Még tartunk miséket, de már senki sem jön el.
Az emberek azt hiszik, az ördög műve volt.
Azt mondják, a templomunk átok járta, és hogy Isten elhagyott minket.
Itt találtunk rá.
Nővérem?
Minden rendben?
Jól vagyok.
Megnézhetnénk Noiret atya szobáját?
Természetesen.
Hátborzongató.
Szent Lúcia.
A vakok védelmezője.
Pogányok ölték meg.
Felgyújtották, de ő nem égett el.
Mielőtt megölték, kikaparták a szemeit.
Megtaláltam. Erre.
Volt ott egy fiú aznap este? Egy szemtanú?
Igen. Jacques. Mindent látott.
Hol találjuk?
Az anyja nem akarja, hogy beszéljen az esetről.
De általában a városban focizik.
Volt más is a templomban?
Csak egy karbantartó.
A történés utáni másnap elment.
Tudod, hova ment?
Nem tudom.
Csak azt, hogy világjáró volt.
Romániából jött.
Onnan kapta a becenevét.
Úgy hívták, hogy...
- ..."Frenchie." - Frenchie.
Most hova fogsz menni?
Elég pénzem van, amivel eljuthatok Magyarországra,
és onnan lényegében bárhová mehetek.
De Magyarországra biztosan.
- Megmentetted az életem. - Semmiség volt.
Nem, csak örökre... Hogy is mondják?
Egy életre az adósom lettél.
Nagyon egyszerű.
A sorsunk már örökké összefonódik.
Majdnem elfelejtettem.
Csak egy kis semmiség, egy köszönet.
Paradicsommagok. Köszönöm.
Mondtad, hogy majd szeretnél egy farmot. Valahol csak el kell kezdeni.
Hiányozni fogsz, Irene.
Irene?
Ki ez a Frenchie?
A neve Maurice.
Ő vitt minket a kerci kolostorhoz.
Amikor szembekerültem a démonnal, Maurice visszajött értem.
Megmentette az életem.
Akkor történhetett.
Így szökött meg a démon.
Így tud eljutni egyik helyről a másikra.
Tehát megszállta a gonosz.
Maurice.
Szia. Helló újra.
Rájöttem, hogy még meg sem köszöntem.
Sophie elmondta, mit tettél érte.
Azok a lányok rémesek.
Nem mindegyik. Csak néhányuk.
A főtisztelendő anya miért tartja zárva a kápolnát?
Mert veszélyes.
A fiát ott ölték meg a bombázásokkor.
Cedricet. Ministránsfiú volt.
Nem tudtam, hogy volt egy fia.
Nem igazán veri nagydobra.
A főtisztelendő anya szigorú nő, de velünk mindig tisztességesen bánt.
- Vissza kell mennem a gyerekekhez. - Persze.
Nekem is folytatnom kell a munkát.
Megvagy!
- Miben sántikálsz? - Semmiben.
Leskelődtél.
- Talán. - Talán?
Talán, valószínűleg, bizonyára, feltétlenül.
Miről beszélgettetek?
Semmi különösről.
De mégis volt valami. Megnevettetett.
Ahhoz neked semmi közöd.
És most gyerünk! Nincs több kukkolás!
Hé!
Sophie?
Anya?
Kifelé, lányok, gyerünk, gyorsan!
Sophie.
Miért futottál el?
- Már mindenhol kerestelek, gyere! - Anya.
Sebesen!
Mi jön ezután?
Vagy zsákutcához értünk?
Nem. Van itt valami.
Micsoda?
Érzel valamit?
Olyasmi.
Nővéreim.
Foglalásom van Irene Palmer névre.
Palmer?
Sajnálom, de nem találom.
Hogyan? Az lehetetlen. Van foglalásom.
Hölgyem, ide nincs felírva.
Majd én elintézem.
Uram, beszélhetnénk az igazgatóval?
- Természetesen. - Köszönöm.
Jacques?
Te vagy az a fiú.
Ne félj! Engem Irene-nek hívnak. Az egyház küldött, hogy segítsek.
Tudom, hogy ott voltál aznap este.
Láttad.
Akkor este... volt nálad rózsafüzér?
Nem. Noiret atyáé volt nálam.
- Tessék? - Elloptam.
Sajnálom, de nagyon féltem.
Jacques, várj!
Jacques?
Irene? Irene!
Irene! Irene!
Irene, térj magadhoz! Ó, istenem! Térj magadhoz!
Orvos kell! Segítség!
Valaki segítsen! Orvosra van szükségünk!
Irene!
Segítsen valaki!
"Üdvöz légy, Mária, malaszttal teljes. Az Úr van Teveled!
Áldott vagy Te az asszonyok között, és..."
Maurice?
Maurice.
Laurent tisztelendő anya?
Mit csinál?
Nem tudom.
- Nem tudom. - Menjen vissza a szobájába!
Rendben.
- Sajnálom. - Semmi gond.
- Sajnálom. - Semmi probléma.
Ó, istenem! Istenem!
Mama!
Ki van ott?
Cedric?
Cedric.
Hagyd abba!
Hát magadhoz tértél. Vissza egyenesen a halálból.
- Köszönöm, doktor. - Nincs mit, nővérem.
Mi történt tegnap este?
Közel járunk. Volt egy látomásom.
Láttam, mit akar a démon.
Azt, aminek óriási hatalma van.
Valamit, ami értékes, egy ősi ereklyét.
Maurice-t használja, hogy megszerezze.
Irányítja.
Leszívja az erejét.
Életben tartja, amíg meg nem találja azt a valamit.
És utána megöli Maurice-t.
A ministránsfiú.
Elfelejtettem mondani, hogy megtaláltam.
- Tessék? - Nos, ő talált meg engem.
Eljött, és ezt adta, amikor nem voltál magadnál.
Noiret atya rózsafüzérje.
A szimbólum, ez...
Ez ismerősnek tűnik, de nem tudom, honnan.
Én tudom. A fotókról.
Azt hiszem, láttam az egyik áldozaton.
Nézd!
Ez egy nyom.
Ha rájövünk, mit jelent,
talán megtudhatjuk, hogy merre tart.
És ezt mégis hogyan?
Egy barátomtól a katolikus levéltárban.
Nem találom Sophie-t. Láttad valahol?
Nem.
Hé! Ne aggódj! Nem lehet messze.
Majd én megkeresem, rendben?
Sophie!
Sophie.
Szia.
Milyen jó kis helyet találtál. Csatlakozhatok?
Minek?
Hogy beszélgessünk.
A főtisztelendő anya sose ment be a kápolnába.
Nem tudom, miért volt ott tegnap este.
Valami nincs rendjén az iskolával.
Érzem, hogy valami baj van.
Az hiszem, van itt valami...
Ami rossz, hogy itt van.
Sophie.
Mi történt?
Láttál valamit? Mi volt az?
Nem.
Csak érzem.
Hé, nem szégyen félni.
Én is félek néha.
Volt idő az életemben, amikor a félelem
dolgokra késztetett, amikről nem gondoltam, hogy lehetségesek.
Hordod a karkötőt.
Igen, nos, megpróbáltam eladni, de senkinek sem kellett.
Gyere! Ideje visszamennünk.
Az anyád betegre aggódja magát.
Ő folyton aggódik.
Nem tudom, miért. Talán mert szeret?
Gyere! Azért remélem, nem kapsz szobafogságot.
Elnézést!
Bocsánat. Köszönöm. Isten áldja!
PÁPAI PALOTA, FRANCIAORSZÁG KATOLIKUS LEVÉLTÁR
- Ezt hol találtad? - Tarasconban.
A papé volt?
- Igen. Honnan tudod? - Már beszéltem a Vatikánnal.
Azt mondják, a kerci kolostor démonja visszatért.
Ez egy családi címer.
Melyik családé.
A siracusai Szent Lúciáé.
Az áldozatok valószínű, az ő leszármazottjai.
Szent Lúcia?
Azt hiszem, tudom, mit akar.
Mit?
A szemeket.
A szemeket? Milyen szemeket?
Amikor a pogányok megölték Lúciát, a családja elmenekült.
Üldözték őket.
Szerte a világon, mindenhol.
És mindez idő alatt védelmeztek egy titkot.
A szent ereklyét.
Szent Lúcia szemeit.
Szóval a démon a szemeket keresi?
Miért kellenének neki?
Ez egy démon.
És én csak egy könyvtáros vagyok, és nem akarok találgatni.
De ha az elméleteket nézzük,
talán szóba jöhet, hogy a démon egykor angyal volt.
Isten megbüntette.
Elvesztette a hatalmát, amit Isten a szenteknek adott.
És most vissza akarja szerezni.
A démonok végtelenek.
A gonosz már jelen volt Szent Lúciánál, és azóta üldözi a vérvonalat.
Ez az ereklye hatalmas erővel bír.
Ha megszerzi a démon, az beláthatatlan következményekkel járhat.
De ha nálad van, fegyverként szolgálhat.
Ahogy Krisztus vérét használta a kerci kolostorban.
Ezzel megállíthatod.
Így visszaküldheted a pokolba.
De nem tudjuk, hol van.
Én talán tudom.
Régóta katalogizáljuk az ereklyéket, nyomok után kutattunk,
és ha jól emlékszem, ez egy szerzeteshez került.
Jean-Paul Redarhoz.
A levelek szerint, amit a Vatikánnak írt,
elásta a szemeket valahol a kolostora környékén.
A Szent Mária kolostorban. Aix-en-Provence-ban.
Egy órára van innen.
Még kolostorként működik?
Nem, eladták egy borászatnak, és most...
egy nevelőiskola.
Irene, várj!
Bármi is történjék ma este, ne habozz sokat!
Nem tudjuk, mire képes ez az ereklye.
És a démon sem.
A démon bármilyen alakot ölthet,
és olyan formát választ, amivel megfélemlíthet téged,
és bárkit, aki a közelébe kerül.
Meg kell állítanod, bármibe is kerüljön.
Mit főzöl?
Feijodának hívják. Portugál pörkölt.
Mit teszel bele?
Meztelencsigát.
És kukacokat.
Hazudtam neked.
Miről?
Azt mondtam, nem emlékszem az anyámra.
De nem így van.
Mindenre emlékszem vele kapcsolatban.
Mélyen vallásos volt.
Azt mondta, Isten beszél hozzá,
hogy mutat neki dolgokat.
Látomásokat.
Ahogy nekem is.
Az apám nem hitt neki.
Azt mondta, megőrült.
Eretneknek nevezte.
Mi történt vele?
Az apám elvitte egy doktorhoz.
Aztán eljöttek hozzánk, és elvitték.
Mindig veled leszek.
Sosem láttam többé.
Azta!
Mindig te forogsz, most én akarok.
Hölgyem.
Anya, te jössz.
Nem, inkább nem.
Kérlek!
Rendben.
Jól vagy?
Igen, semmiség.
- Oké. - Semmiség az egész.
Maurice!
Van valami a bőröd alatt.
Jaj, ne!
Gyerünk! Mennünk kell!
Erre! Gyerünk!
Istenem! Nővér.
Maurice.
Visszatért. Itt van.
- Maurice, szeretném... - Kate, ő Irene.
- Ne, Maurice... - Ő a barátom, segíteni fog.
- Azonnal mennünk kell! - Hagyd őket!
Tessék?
Mennünk kell. Most!
Te vagy az.
Tessék?
Benned van.
Nem.
- Nem. - Minden az én hibám.
Akkor történt, amikor visszajöttél értem.
Ó, istenem. Nem!
Maurice, mi folyik itt?
Meg tudjuk állítani.
Helló, nővér!
Maurice?
Irene, jól vagy?
Állítsd meg!
Démon!
Isten és a Szentlélek nevében parancsolom, hogy hagyd el ezt a testet!
Hagyd békén!
Szerinted ez beválik?
Csináljuk gyorsan!
Ti jól vagytok?
Ez meg mi volt? Mi a baja?
Beteg.
Segítünk, de rátok is szükség van.
Arra ment.
Mi van odabent?
Az a kápolna.
Mit keresel?
Itt hagyott egy ősi ereklyét egy Jean-Paul Redar nevű szerzetes.
Beugrik erről bármi?
Én csak egy tanár vagyok. Senki sem jöhet be ide.
Redar hagyott volna nyomot, hogy a leszármazottjai megtalálhassák.
Mit nézel?
A kecskét.
Az az ördög.
Nem, ez csak egy játék gyerekeknek.
Miféle játék?
Amikor a nap átsüt az ablakon,
a kecske szeme pirosra változik tőle.
Az az ördög. És figyel téged.
Pont ott.
Van már valami?
Még nincs.
Túl magas. Engedd lejjebb!
Várj! Várj!
Vidd lassan felfelé!
Álj!
Ez az.
Megvan.
Megtaláltuk!
Sophie.
Celeste, hallottad?
Valaki van odafent.
Menj, nézd meg!
Várj! Várj!
Szent Lúcia szemei.
- Szia. - Te ki vagy?
Minden oké, Kate barátja vagyok.
Azt hiszem, valaki van odafent.
Mi a franc?
Mit csinálsz? Ki az?
Mi az a dolog?
Az az ördög.
A lányok!
Anya! Anya!
Most mit csinál?
- Laurent főtisztelendő anya az. - Mi az?
Csak úgy áll a szobájában.
Ne! Ne!
Sophie.
Sophie, én vagyok az, Maurice.
Ne félj! A barátod vagyok.
Sophie. Sophie!
Sophie.
Sosem bántanálak.
Emlékszel? Kapitány?
A szemek.
Sophie!
- Sophie! - Irene!
Jól vagy?
Nálam van.
Démon!
Irene!
Bántod őt!
Nővér, kérlek!
Ez megöl engem.
Ne!
Hol van Sophie?
Maradjatok mellettem!
Kelj fel!
Nyomás, gyerünk!
Az ajtókat!
"Istenem, segíts meg neveddel!"
Ne!
Hozd a deszkát!
Vissza a kápolnába!
Simone, gyere velem!
Maradjatok mögöttem!
Mindig veled leszek.
Nézz rám!
Minden oké?
Igen.
Ez egy csoda volt.
A bor.
Sophie! Sophie!
Irene!
Ne! Ne, Maurice, ne!
Ne!
Maurice, ne!
Engedj el, kérlek!
Hagyd abba!
Nővér.
Imádkozz velem!
"Mert ez az én vérem..."
Miután Lúciát megölték, a családja elmenekült.
Üldözték őket szerte a világon.
"Az új szövetségnek vére,
amely sokakért kiontatik
a bűnöknek bocsánatára."
Azt mondtam, nem emlékszem anyámra, pedig igen.
Szent Lúcia. A vakok védelmezője.
Felgyújtották, de ő nem égett el.
"Tedd ezt az én emlékezetemre."
Az áldozatok valószínű, a leszármazottjai.
A szemeid az enyémek.
Ámen.
Nővér...
megmentettél.
Maurice.
Sajnálom!
Úgy sajnálom!
Minden rendben.
Sajnálom.
AZ APÁCA 2.
Mr. Warren? Mr. Warren?
Gordon atya az.
Azt mondja, sürgős.
Igen, atyám.
Hogyan segíthetünk?
AZ APÁCA 2.
A feliratot fordította: Erdőfi Tímea