EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Señor Víctor!
Telefonen ringer i ett.
Går det bra?
Dra hjem, Gloria.
Unnskyld?
Dra hjem!
Ikke kom tilbake i dag.
...gjort av GTVV er nå offisielt.
Det hadde tydelig innvirkning på spanske aksjer da børsen åpnet i morges,
særlig målet for det fiendtlige oppkjøpsbudet,
Malvar-gruppen, som har steget seks prosent.
Det tyske firmaet sier
at oppkjøpet ikke bør føre til endringer i Malvars politikk,
ei heller deres mål om å gjøre El observador Nacional
til den største kastiljanske avisen.
Allikevel tror mange at Banco Industrial står bak oppkjøpet,
som, som kjent, har hatt uoverenstemmelser
med direktør i Malvar-gruppen, Víctor Genovés,
som nå mest sannsynlig vil miste kontrollen over gruppen.
For tre uker siden var Banco Industrial temaet
i en artikkel i El observador Nacional som knyttet...
Alt går til helvete.
Jeg trenger et par uker fri, fra i morgen. Du får fagforeningsartikkelen i dag.
Får jeg spørre hvorfor du vil ha fri?
Nei.
-Har du et jobbintervju? -Nei.
Hvordan har du det?
Og du?
Vel... Jeg fortsetter å kjempe til de sparker meg ut.
Hvor mye har artikkelen min å gjøre med dette?
Víctor kan svare bedre på det enn meg.
Mónica…
Den artikkelen er den beste avisen har publisert på mange år.
Jeg skal tilbake på jobb.
Noen instrukser?
Hva har du hørt, Natalia?
Om hva?
Om de der oppe. Våre overordnede.
Vi har fått et sjette offer i denne saken.
Og ingen har spurt oss hvordan det er mulig.
Jeg ga ordre om å avhøre hele enheten.
Er det noen som har spurt hvorfor, eller hva i helvete jeg driver med?
Bryr de seg ikke?
Har de fortsatt tillit til oss?
Hva tenker du?
De vet nok ikke mer enn oss.
Ikke noe mer.
Jeg er ikke så sikker.
Vel...
Jeg skal se på de rettsmedisinske funnene på Gómez.
Vi har ingen muldvarp på teamet, Alfredo.
Livet går videre. Forbrytelser skjer.
Vi har mye å gjøre.
Ring meg, Víctor. Bare gi beskjed om når du kommer.
Jeg rår ikke med alt. Du har 140 beskjeder, styret maser.
Du må kalle inn til strategimøte om du vil unngå enda et mytteri.
Han gråt i to timer i går.
Alt kan ikke løses med penger, Víctor.
Han blir trist av å se faren sin sånn.
Jeg sier det igjen: dette er siste advarsel.
Gjør det du må for å være en skikkelig far, eller forsvinn.
Hei, kjære. Beklager oppkjøpsbudet.
Men jeg ringer ikke for det.
Madrid gjør meg deprimert.
Jeg trenger en god venn.
Kan du ikke komme på besøk?
Jeg vil spise middag og drikke vin sammen.
Ring meg.
Jeg dro ikke på kontoret i dag. Jeg tok ikke engang telefonen.
Det er ikke synd på deg. Aksjene dine er verdt en formue nå.
Og jenta?
Hun dro.
Pokker.
Så det er derfor du er så nedfor.
Det var vel ikke oppkjøpet.
Hva med fremtiden?
Du er kanskje ikke enig, men det ser lyst ut.
Litt vin,
middag,
intim stemning...
Og skikkelig forretningssnakk.
Hva skal du gjøre med pengene fra salget?
Jeg tror ikke det er fremtiden min.
-Ikke? -Nei.
Så hva skal du gjøre?
Fortsette som aksjonær i GTVV?
Delta i møter
hvor du sitter på siste rad, ved vakten?
Kanskje oppkjøpet ikke skjer.
Jeg beundrer stoltheten din.
Men du vil trenge en atombombe for å få viljen din.
-Om du hadde akseptert tilbudet mitt... -Tilbudet ditt var lavere enn deres.
Prisen per aksje var lavere.
Men du ville tjent mer og beholdt kontrollen.
De vil bli kvitt deg,
jeg tilbød deg ekteskap.
Ekteskap uten barn.
Farvel avis.
Bagasjen du bærer på,
begynner å sinke deg,
selv om du er en dyktig forretningsmann.
Bare gi slipp.
Lær deg å følge strømmen.
Du høres ut som en dårlig reklame.
Vi vet begge at alt dette går til helvete om... 10 eller 15 år. Ikke sant?
Din kamp for sannheten, for rettferdighet,
journalistisk disiplin... Det gir ikke mening lenger.
Og måten du viser din moralske skepsis på…
...har blitt litt latterlig.
Bare nyt det, min venn!
Ellers er alt bortkastet.
Nyt festen så lenge den varer.
DET SPANSKE OPPRØRET DETONERER
HVORFOR NÅ? HVORFOR VÍCTOR?
HVORFOR FORBLI I SKJUL? HVA OPPNÅR DE?
KRIMAVSNITTET - KIDNAPPINGER - FORMUER MIDAS XXI - UTPRESSING - DONASJONER
VÍCTOR GENOVÉS ARVER ANTONIO MALVARS IMPERIUM
IKKE RIK FAMILIE VALGT SOM ARVING UT IFRA MERITTER
UVENTET PASSER IKKE INN I ELITEN
God morgen.
Jeg må be dere legge ned arbeidet og gå vekk fra pultene.
De sier de skal hente deg. Beklager. De er fra politiet.
God morgen, alle sammen.
Disse er fra Nasjonal etterretning.
Ledelsen har bestemt at de tar over saken fra og med i dag.
Dere vil få et dokument som alle må signere.
God morgen.
Det er en konfidensialitetsavtale som alle må signere.
Signer alle sidene, takk.
Fyll inn ID-nummer og skiltnummer.
Fra og med i dag anses Midas' Yndlinger som en nasjonal sikkerhetstrussel.
Saken vil bli behandlet som en statshemmelighet.
Det betyr at enhver avsløring fra noen av dere vil regnes som forræderi.
Dere må skrive ned navnene på alle
som vet om saken, eller som dere har nevnt den for.
Uten unntak.
Enhver utelatelse vil også regnes som forræderi.
Alle datamaskiner må bli i rommet.
Lever inn det dere har på dere av elektroniske enheter.
Dere får dem tilbake etter inspeksjon.
Jeg vet det høres ille ut,
men det er bare sikkerhetstiltak.
Det betyr ikke at enheten ikke har gjort jobben sin.
Denne saken er rett og slett...
Utenfor vår rekkevidde.
Alle har gjort en enestående jobb.
Takk, alle sammen.
Vent her.
Víctor.
Takk for at du kom.
Pilar.
Sett deg.
La meg presentere deg. Elena jobber i departementet.
Alfonso er politisjef.
Marta er direktør for Senteret for etterretning.
Står til, Víctor?
Jeg er litt overrasket.
Jeg skal gå rett på sak.
Siden du ringte og ba meg sette deg i kontakt med politiet,
har saken blitt mer komplisert.
Jeg kjenner ingen andre saker der vi har jobbet så hardt uten å komme noen vei.
Én ting er sikkert:
så lenge señor Genovés framstår som et sårbart mål,
så vil organisasjonen, Midas' Yndlinger,
fortsette å utpresse ham.
Og utad ser ikke forbrytelsene ut til å ha noen sammenheng.
Bortsett fra deg og oss ser ingen noen sammenheng.
Var det ikke for meldingene og e-postene du har fått,
ville de ikke skilt seg ut blant dødsfallene som skjer daglig i Spania.
Om få dager skal Madrid huse
det europeiske toppmøtet, og gitt situasjonen
vil vi trenge alle tilgjengelige politifolk.
-Så du stanser etterforskningen? -Nei, nei.
Vi går tilbake til det vanlige systemet.
Dødsfallene vil etterforskes, men etter den vanlige protokollen.
Slik de bør etterforskes.
Etterforske hvert dødsfall separat?
I henhold til protokollen.
Vi frigjør deg fra dem og får dem til å innse at de ikke eksisterer.
Det er svakheten deres. Er du ikke enig?
Overser vi dem, eksisterer de ikke.
Vår prioritet nå er å sende en beskjed til Midas' Yndlinger.
Vi må gjøre det klart at de ikke vil få viljen sin.
Ja da, jeg forstår.
Det er veldig enkelt.
Forbrytelser vil fortsatt skje, men vi skal late som om vi ikke vet noe.
-Hva med folket? -Hvilket "folk"?
Folk lever livene sine. Statistikken vil vise
en økning i voldelige dødsfall i Madrid i noen måneder.
Og da vil det være over.
Staten kan ikke ta seg av alt mulig.
Men vi skal ta oss av de fem millionene
du mistet under operasjonen.
De blir overført i morgen.
Det er ikke til å tro. Dere bestikker meg, rett og slett.
Vi prøver å være rettferdige med deg, Víctor.
Ingenting er så enkelt.
Ikke i posisjonene vi besitter.
Vi, og du også.
Den beste måten å bekjempe utpresserne på
er å ikke gjøre noe. For alles skyld.
Om dette lekker ut, vil det føre til ubeleilig og unødvendig hysteri.
"Lekker ut..." Hvem skulle lekke det, Pilar?
Vi må sette en stopper for det. Regjeringen forsømmer sine plikter!
Hva ville folk tenke om de visste at dere bare ser den andre veien?
Nettopp derfor...
Nettopp på grunn av plikten vår tror vi det er det klokeste å gjøre.
Det er i din interesse at ingen får vite om dette.
Alle vi som er her...
...alle...
...er ansvarlige for å tie
og hjelpe hverandre.
Du kan alltid regne med meg, samme hva du trenger.
Kan jeg regne med deg?
Går det bra?
Endring i planene. Jeg skal ikke hjem.
Kjør meg til Serrano 22.
Vær så god.
Fem millioner. Mye penger, igjen.
De samme fem millionene. De kommer inn igjen i morgen.
Bare ha dem klare, sånn i tilfelle. Kanskje i kontanter.
Nok en gang uten forsikring.
Og uten politiovervåkning.
Og du vil ikke si hvorfor eller hva de er til?
Jeg sier det senere.
Når neste avdrag må innbetales.
Jeg er advokaten din, Victor.
Samtalene våre er konfidensielle.
De er beskyttet.
Bortsett fra det gjelder loven både for meg og for deg.
Blir du utpresset?
Husk at det er ulovlig å betale utpressingspenger, Víctor. Ulovlig.
Hvor mye snakker vi om?
Femti millioner.
Du handler irrasjonelt.
Forstår du? Om de tar deg, vil du råtne i fengsel.
Gi deg. Politiet vil ikke plage oss, det kan jeg garantere.
Greit.
Jeg gjør som du ber om.
Men det må være juridisk korrekt og skriftlig.
Greit.
Du må hjelpe meg å dekke over det.
Jeg trenger et offentlig alibi, noe ingen kan etterprøve.
Og du må senke timesprisen din.
Takk.
Víctor…
Malvar var her to-tre uker før han døde.
Han ville gjøre endringer i testamentet.
Da jeg så at han overlot alt til deg,
sa jeg til ham at det var galskap.
Han hadde samme ansiktsuttrykk som du hadde da du kom.
To uker senere hadde han en bilulykke.
Han, som var en fremragende sjåfør.
Jeg håper du vet hva du gjør.
Unnskyld meg, señor.
Señor?
Skal du ned?
Innenriksministeren har kunngjort at de kanskje vil be om militær inngripen
for å få kontroll over Opprøret og gjenopprette orden i gatene.
Hvis opptøyene ikke avtar,
kan ordren benyttes…
God morgen. Gerardo Pinzón?
Mónica Báez, for El observador Nacional.
...for å dempe den sivile uroen, men…
Takk.
Jeg vil intervjue deg.
..rasjonelle forhandlinger er umulig, og før toppmøtet...
Gitt omstendighetene kan ditt perspektiv være... nyttig.
Hva med i morgen?
Noe å drikke?
Jeg ville bare fortelle at jeg trekker meg.
Så du vet det.
Det gleder meg...
...at du har fått fred i sjelen.
Mine overordnede gjorde noe riktig.
Avlytte telefoner og lete etter avtrykk
er kanskje ikke måten å bekjempe Midas' Yndlinger på.
Vet du at de begraver saken?
Har du noen gang følt at Midas' Yndlinger kan være hundrevis av personer?
Eller tusenvis?
En hemmelig losje.
Hva?
Jeg vet det låter sprøtt, men bare tenk over det.
Se for deg Midas' Yndlinger som et virus.
Et virus i samfunnet,
som kan smitte alle, og, mest sannsynlig,
allerede har spredd seg til flere organer i samfunnet,
inkludert organet du var i møte med i morges.
Du og jeg lever i helt forskjellige verdener.
Helt forskjellige.
Men jeg tror vi forstår hverandre.
Vi kan forstå hverandre.
Vi er ikke engang på fornavn, señor Conte.
Dette gir meg på ingen måte sjelefred, señor Genovés. Tro meg.
Det er ikke saken nå. Poenget er at du er på egen hånd.
Nå er det bare du som kan stoppe disse forbrytelsene.
Sier du at jeg bør betale?
Jeg har en tilståelse.
På de mest jævlige kveldene av etterforskningen, og det var mange...
...så vurderte jeg flyktig å drepe deg.
Du.
Ett dødsfall til.
Bare én død til
for å forhindre mange flere døde.
Som politi var det min plikt å forhindre dødsfallene,
men vi fikk stadig nye ofre.
Det ville ha vært en utvei.
Det ville vært illegalt, ulovlig, umoralsk…
Men en utvei.
Én død til…
...for å forhindre mange flere døde.
Men jeg er ikke kaldblodig nok.
Du gjorde rett i å si opp jobben.
Du mistet troen på den.
Jeg er klar over at jeg velger enkleste vei.
"Det er ikke mitt ansvar. Hva kan jeg gjøre?"
De fleste av oss gjør det.
Og derfor tror jeg viruset til slutt vil infisere hele organismen.
Jeg er lei for det… Víctor.
For å overlate deg til deg selv.
MIN TELEFON - EKSTERN HARDDISK
LYD
KOPIERER...
MEDIASPILLER
Kom inn, Alfredo.
-Hva er dette? -Avskjedsbrevet mitt.
Gir du deg? Faen heller.
Den jævla integriteten din går meg på nervene.
Jeg nekter å godta det!
La det være, Alfredo.
Det er nyttig for meg å ha deg under kontroll.
Faen, du skal jo snart pensjonere deg. Du kan få gjøre det før, om to år.
-Helvetes jævel... -Nei takk.
Hvis du snakker, er vi ferdige. Alle sammen.
Hvis du går din vei, så aner jeg ikke hva som kan skje.
-Hva er det, Alfredo? -Hvor har vi konvolutter?
Øverste skuff til høyre.
Sov videre. Jeg er snart ferdig.
-Alfredo? -Ja.
La oss flytte tilbake til landsbyen… For godt.
FERNANDO GINER
ENHET FOR VOLDELIGE OG SPESIALISERTE FORBRYTELSER
SISTE ANNONSER
SKRIV ANNONSEN DIN
GÅR MED PÅ EN NY AVBETALING V.G.N.
SETT INN ANNONSE
Víctor, endelig ringer du.
Hei, Laura.
Beklager fraværet. Jeg har hatt noen tøffe dager.
Jeg har tatt en avgjørelse,
Jeg ville si det før det kommer ut, for det vil påvirke dere to.
Hvilken avgjørelse?
Jeg skal selge.
Strålende. Og?
Jeg gir alt overskuddet til veldedighet.
Hva?
Jeg beholder bare litt for å kunne starte på nytt.
Jeg skjønner ikke. Altså...
Jeg har aldri forstått meg på deg. Hva er det du prøver å si?
Laura, vi må reforhandle betingelsene for separasjonen vår.
Nei.
Vi er ferdig med å forhandle, Víctor. Ikke en gang til.
Hva feiler det deg?
Laura… Det er mitt liv. Mine penger.
Nei, det er ikke dine penger.
De tilhører Marcos. Jeg vil ikke nekte ham skolegang
eller livsstilen hans. Hører du meg? Få det inn i hodet ditt!
God morgen, Victor.
Fint du kom. Timeplanen din er full.
Pressen har glemt meg for lengst.
Iveren din overrasket meg.
Det er din feil om jeg blir forfengelig igjen.
Det er snilt av deg.
Der, bak.
Jeg kan ikke tilby deg alkohol,
-men du kan få... -Nei da, takk.
Kan vi ta opp samtalen?
Selvsagt. Ikke noe problem.
Jeg tror ikke egentlig jeg har noe viktig å si, men…
I 2016 donerte dere 68 millioner euro.
-Hele formuen din. -Ja.
Jeg solgte alle aksjene mine i selskapet.
De neste to årene solgte jeg resten av eiendelene mine.
Som sagt, så har jeg fersk juice...
Den totale summen var 68 millioner euro.
Stemmer det?
Nei takk, det går fint.
Nei, det stemmer ikke.
Den endelige summen var over 80 millioner euro.
Hvorfor?
Hvorfor gi bort så mye penger, og selskapet?
Det forbløffer meg at folk fortsatt spør meg om det.
Alle forstår at folk samler rikdom. Ingen stiller spørsmål ved det.
Men vi sliter med å akseptere…
Å gi avkall på alt.
"Avkall"?
Jeg har malerier verdt over en million euro.
Dette huset er kanskje verdt tre millioner.
Jeg er verken fransiskaner eller marxist.
Jeg ble bare lei.
Du ble lei?
Av pengene?
Av makten?
Makt? Jeg var ikke mektig. Jeg hadde ingen ekte makt.
Og om jeg hadde det, var det ikke nok.
-Nå har du ingen makt. -Nei.
Hva oppnådde du?
Jeg kunne si sinnsro,
fritid,
fravær av stress,
men det er nok ikke det du vil høre.
Ikke helt.
Nei.
Jeg ville ikke være ansvarlig for noe.
Ikke noe mer.
Det er alt.
Señor Pinzón,
har du hørt om Midas' Yndlinger?
Midas?
Ja. Jeg vet hvem kong Midas var.
Jeg var opptatt av mytologien som ung.
Er det det du leter etter? En avgått Midas?
Var det en mektig organisasjon som presset deg til å gi bort pengene?
Jeg gjorde det jeg trodde var rett.
Det er alltid press.
Å ha en formue fører med seg et faktum: Alle vil ha den. Det er dilemmaet.
Enten gir du opp formuen,
eller så blir du en enda større drittsekk enn alle de som vil ha pengene dine.
Angrer du?
Nei.
Det funker ikke sånn. Du kan ikke se deg tilbake. Det er usunt.
Du er ikke alene.
Du er ikke den eneste.
Takk for selskapet, señorita.
Jeg har dessverre intet nytt å si.
Takk.
Det vil bli flere.
Alltid.
Avgjørelsen min var rent personlig.
Men noen ganger er folk alene. Helt alene.
Og...
Ta vare på deg selv, Báez.
MÓNICA B.
JEG SETTER EN STOPPER FOR DETTE
Kjære señor Genovés.
Det gleder oss at De ombestemte Dem.
Vi stoler på at De har gitt opp triksene
og vil holde ord når det gjelder de gjenstående ni avdragene.
Vi håper De forstår at denne gangen må vi be om kontant betaling.
Fem millioner euro i en låst koffert,
hvis kombinasjon skal matche datoen for vårt første brev.
Tjueen, null, ni.
Vedlagt er presise instrukser for leveransen,
som De selv bør utføre personlig,
alene, i morgen klokken 10.00.
Vi stoler på at De holder avtalen. Inntil videre,
vennlig hilsen,
Midas' Yndlinger.
Faen, faen...
Vi synes synd på Dem, señor Genovés.
De må føle Dem som kong Midas, etter hvis vi er oppkalt.
Husker De ham?
Den mytologiske kongen som fikk innvilget ett ønske,
og ønsket at alt han rørte ved, skulle bli til gull.
Til sin store forferdelse innså han
at ønsket hans ville koste ham livet,
da all maten hans også ble forvandlet til gull.
Vel, señor Genovés...
Kong Midas prøvde å rette opp feilen sin.
Han var redd
og tryglet om at gaven skulle bli tatt fra ham.
Slik kunne han fortsette å leve.
Spør Dem nå selv:
Er De i stand til å dø for pengene Deres?
Hvis det er tilfellet, får De våre hjerteligste gratulasjoner på forhånd.
Før den tid, i morgen, den femte,
vil noen andre bli offer for nølingen Deres.
Hva vil De gjøre, señor Genovés?
De har liten tid igjen.
Vi avventer svaret Deres.
Vi følger med på Dem.
Med vennlig hilsen,
Midas' Yndlinger.
Hjelp meg, er du snill.
Skal vi se. Flytt hånden.
Takk.
Hei, Mauro. Jeg trenger en tjeneste.
Enda en?
Du må sørge for at hvis jeg dør, så arver ikke Marcos noenting.
Kjære vene, Víctor, hva prater du om? Skal du også krasje bilen?
Nei, bare i tilfelle noe skjer med meg.
Magefølelsen min ber meg ringe politiet.
Og det ville nok vært det rette.
Helst ikke.
Marcos er din eneste arving.
Minst to tredjedeler av eiendelene dine går direkte til ham.
Sørg for at det ikke skjer, Mauro.
Finn en måte.
Når tiden er inne, vil jeg...
...at han skal leve godt, ha penger, men ikke arve alt jeg har.
Bruk de metodene du finner passende.
Jeg skal gjøre det.
Bør jeg forberede meg på noe mer?
Jeg vet ikke.
Hold meg oppdatert, ok? Så mye du kan.
Og, ja, du kan stole på meg.
Takk, Mauro.
-God ettermiddag, señor Genovés. -Hei.
Hei, Laura.
Hva har skjedd?
Skal du ut?
Han er på rommet sitt. Jeg sa du skulle komme.
Kos deg.
Víctor…
Jeg er glad du ombestemte deg.
Hei, pappa.
Hei, Marcos.
Jeg gjør lekser.
Du spilte, eller hva?
Den er varm.
Nei…
Det er greit.
Jeg stirrer på en skjerm hele dagen.
Alt det finansgreiene...
Det er som et spill.
Man blir avhengig.
Mamma sa at du kanskje mister selskapet.
Ja, men det er ikke viktig.
Akkurat som et spill.
Men du dreper ikke zombier.
Jeg sviktet deg igjen denne uka.
Det er greit.
Vi kan dra og fekte neste helg hvis du vil.
En duell.
Ok.
Gi meg en klem.
Pappa...
Ja?
Jeg skulle ønske du bodde hjemme.
Jeg også, Marcos.
Jeg vil bo her med deg.
SÅ BRA! RING MEG OM DU VIL SNAKKE. KYSS OG LYKKE TIL
BLIR DET ET TIL OFFER I MORGEN?
JA.
Det er to måneder siden Det spanske opprøret startet.
Det europeiske toppmøtet starter om fem dager,
og alles øyne er rettet mot landet vårt.
Forhandlingene har brutt fullstendig sammen.
Folket er splittet i to.
Det spanske militæret har tatt kontroll over gatene i Madrid
for første gang siden demokratiet ble gjenopprettet.
Dette er situasjonen i Spania,
i dag, 5. november…
La oss gå i gang med kommentarer til den første overskriften.
Jaime?
Endelig tar regjeringen kontroll over situasjonen,
etter at det ble klart at lederne av opprøret ikke ønsker noen avtale
eller forhandle på noen som helst måte.
De vil opprettholde en kaotisk situasjon som er farlig, og skadelig for folket.
Situasjonen kan ikke rettferdiggjøres,
det kan heller ikke bruk av vold, under enhver omstendighet,
uavhengig av grunn.
Mónica?
Jeg tror vi gjør en stor tabbe
med å se opprøret som problemet i stedet for symptomet.
Protestene er en reaksjon på en urettferdig situasjon
som alle har bidratt til.
Vi har nå nådd et punkt der vi må velge side, selv om vi ikke har lyst.
Som samfunn går vi stadig lenger over streken.
Vi krysser streken hver dag.
Eller enda verre, vi presser grensene stadig lenger.
Også vi som ikke demonstrerer, tar et standpunkt mot urettferdigheten.
Noen mennesker er for travle,
eller ikke direkte berørte. De tenker ikke over urettferdighetene.
De fleste ønsker dessverre ikke å se det.
De tror de ikke kan gjøre noe, at det ikke er opp til dem.
Men noen av oss ser grensene som krysses.
Vi vet hvorfor de er der.
Vi ser andre krysse dem.
Vi vet at det er galt. Likevel… Lar vi dem gjøre det.
Eller vi tier.
Fordi det er bekvemt, eller for å overleve.
Fordi jobben vår avhenger av det, eller sikkerheten,
eller familiens fremtid.
Så har du de som krysser grensen vel vitende om det.
De rettferdiggjør det med det såkalte "fellesskapets beste".
Prinsippene eller systemet de må beskytte.
Vi frykter alle å miste det vi har.
Det er forståelig.
Men vi kan ikke lukke øynene og klandre symptomet.
Vi må velge side.
I dag må vi granske samvittigheten vår.
Støtter vi at demonstrasjoner slås ned,
og at grensene fortsettes å krysses?
Hvis vi ikke er enige,
må vi vise det.
På en eller annen måte.
Vi må si: "Nei.
Ikke i mitt navn."
Kjære señor Genovés.
La oss gratulere Dem.
Deres syvende offer har falt på Dehesa de la Villa.
De ser ut til å endelig ha forstått essensen i tilbudet vårt,
og svarte med beundringsverdig frekkhet.
Av den grunn
vil vi informere Dem om at avtalen vår går mot slutten.
De vil høre fra oss igjen snart.
Inntil da,
vennlig hilsen,
Midas' Yndlinger.
Tekst: Marie Wisur Lofthus