‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Nu-mi oferi ceva de băut?
‎- Măcar un pahar cu apă? ‎- Ce cauți în Mexic?
‎Vreau să fiu aproape de copiii tăi. ‎Și mi-e dor de voi.
‎De toți sau doar Sergio?
‎Îi e dor de mine, Micky.
‎M-a sunat. Are nevoie de mine. E firesc.
‎Nu-l vreau lângă Tito.
‎Micky. N-am mai vorbit cu Tito ‎de luni bune.
‎Nu doresc decât să-mi văd nepoții.
‎Te rog!
‎Nu, mamă, nu-i spune tatei! ‎O să vorbesc cu el.
‎Jucăm squash sau ceva de genul.
‎Sper să mă angajeze. ‎Situația nu e roz aici.
‎Așteaptă puțin, mamă!
‎- Ce vrei? ‎- Trebuie să-ți spun ceva.
‎- Ieși din biroul meu! ‎- Bătrânul e bolnav.
‎- Care bătrân? ‎- Hugo, care altul? E terminat.
‎Pe bune.
‎E o ocazie excelentă.
‎NEW YORK, 1994
‎Crezi că sunt prea elegantă?
‎Cam da.
‎Dar arăți bine.
‎Să las sacoul?
‎Poate pantofii.
‎I-ai putea schimba.
‎Ia să vedem!
‎Da?
‎Xime? Érika e acolo?
‎Bună, Micky‎!
‎Nu, nu e.
‎A ieșit iar.
‎- A ieșit? ‎- Da.
‎Nu știu unde s-a dus.
‎- O să-i spun că ai sunat, bine? ‎- Bine. Mersi!
‎Pa!
‎Odată și-odată ‎tot va trebui să vorbești cu el, știi?
‎Nu mai pot inventa scuze.
‎Bine ai zis. Pantofii erau problema.
‎Ce zi! Miguel, toarnă-mi și mie unul!
‎Ce e? E totul e în regulă?
‎Totul e bine. Doar am vorbit cu Hugo, ‎ca de obicei.
‎Cum se simte Hugo?
‎Foarte bine. E foarte ocupat.
‎- Ce ai în program? ‎- Întâlnire cu Michelle, cu echipa. De ce?
‎Nu e nimic important.
‎Vii la New York cu mine ‎ca să-l cunoști pe Frank Sinatra?
‎Să-l cunosc pe Frank Sinatra?
‎Face un album cu duete ‎și caută un cântăreț de muzică latino.
‎Glumești!
‎Trebuie să mergem acum, ‎altfel ia pe altcineva.
‎Nu! Să vedem!
‎Calmează-te! Avionul e pregătit. ‎Hai! Îl vei convinge.
‎Mama a discutat cu el. Vrea să te audă.
‎În sfârșit mi se merită ‎că ți-am fost cavaler!
‎Întâlnirea e azi.
‎Grozav! Îmi adun lucrurile. ‎Magda, ajută-mă să împachetez!
‎- Tată! ‎- Sunt aici!
‎Acum te întorci de la școală?
‎Sunt epuizată.
‎Am făcut patru ore de etică și comunicare ‎fără pauză.
‎De ce nu m-ai invitat?
‎Ce faci?
‎Degustare de vin. Gustă!
‎Bine.
‎Am fost la doctor.
‎Timpanul mi se vindecă.
‎Grozav!
‎- Înseamnă că vei putea cânta din nou! ‎- Pot încerca.
‎Să sărbătorim!
‎Ar trebui să lansăm un amestec ‎de Merlot, Carménère și Cabernet Franc.
‎- Ce părere ai? ‎- De ce nu? Sigur!
‎Noroc!
‎Chiar trebuie să începi să cânți ‎de săptămâna asta?
‎- N-ar trebui să aștepți? ‎- Vreau doar să văd dacă pot.
‎Bine. Baftă!
‎Dar să-mi promiți ceva!
‎Să nu dispari când începi iar să cânți!
‎Eu? Să dispar?
‎Nu mai mult de 11 ani. Promit!
‎Hei!
‎Apropo.
‎E o petrecere în Querétaro în weekend.
‎- De sâmbătă până duminică. ‎- Vrei să rămâi noaptea?
‎Nici mamei nu-i place așa ceva, ‎dar e prima dată când sunt invitată.
‎Nu.
‎Du-te cu Sly și cumpără-ți ‎tot ce vrei pentru petrecere!
‎- Nu, tată. N-am nevoie de nimic. ‎- Nu-mi pasă!
‎Cumpără-ți ce vrei pentru petrecere!
‎Bine.
‎NEW YORK, 1994
‎Salut!
‎- Rahat! ‎- Relaxează-te!
‎Totul va fi bine. Respiră!
‎Nu știu cum să-i mulțumesc mamei tale.
‎Bună, dle! Să vă iau haina?
‎Mulțumesc, dle!
‎Dă-l naibii!
‎Crezi că nu găsesc ‎alt cântăreț la saxofon?
‎În New York City?
‎Bună, Frank!
‎- Miguel! ‎- Mulțumim de invitație.
‎- Cu plăcere, puștiule. Cum sunt ai tăi? ‎- Sunt bine.
‎- Zi-le că-i salut! ‎- Desigur.
‎- El cine e? ‎- Luis Miguel, dle.
‎- E o plăcere să vă cunosc. ‎- E cântărețul.
‎Da. Așa e.
‎Înțeleg că ești un adevărat trubadur.
‎Mă străduiesc.
‎Te străduiești, spui?
‎Știi să cânți sau nu?
‎N-aș fi aici dacă n-aș putea, dle.
‎Dovedește-mi!
‎Ce? Ai nevoie de acompaniament?
‎Acolo e pianul.
‎M-ai chemat, Hugo?
‎Da. Intră!
‎Tocmai m-a sunat Micky.
‎A primit confirmare ‎că va lucra la albumul lui Sinatra.
‎- Serios? ‎- Da.
‎Deci...
‎Singurul lucru solicitat de Cattaneo ‎e să dăm dovadă de discreție.
‎Ei vor să fie cei ce anunță duetul ‎după ce acesta va fi înregistrat.
‎- Are sens. ‎- Așa cred și eu.
‎Ei bine, mă duc acasă.
‎- Îl chem pe José. ‎- Nu.
‎Mă descurc.
‎Acestea sunt toate soldurile anuale ‎de când Robles a părăsit compania.
‎- Mersi! ‎- Cu plăcere.
‎Îmi cer scuze ‎pentru atitudinea mea din ultimele zile!
‎Am luat asta personal. N-ar fi trebuit.
‎E în regulă.
‎Pa!
‎Zbor în Spania pentru afaceri de familie. ‎Ai numărul meu dacă ai nevoie de mine.
‎- Mulțumesc! ‎- Ai grijă de tine!
‎- Pa! ‎- Succes!
‎BUCĂTĂRIILE GRUMBERG ‎DEPOZIT
‎Nu răspunzi la telefon.
‎N-am avut de ales.
‎Pot să intru?
‎Érika, am semnat ‎un contact cu Frank Sinatra.
‎Hai să luăm cina și să sărbătorim!
‎Felicitări!
‎Bine pentru tine.
‎Érika,
‎Frank Sinatra.
‎Haide!
‎Ai avut dreptate.
‎Mă văd cu Michelle.
‎Ne înțelegem bine. Fac parte din viața ei. ‎Am atâtea să-ți povestesc!
‎Inițial eram doar prieteni.
‎Să nu pierdem asta!
‎Nu știu cum poți să mănânci așa ceva.
‎Mereu îmi cumpăr asta după școală.
‎- Înainte nu-mi plăceau, dar acum, da. ‎- Ți-am adus gogoși. Vrei una?
‎Nu.
‎Acum locuiești aici?
‎În niciun caz! ‎Nu mă mut din Spania nici moartă!
‎Nu, am venit doar în vizită.
‎Să te văd.
‎Dar nu pot să cred ‎că trebuie să ne întâlnim așa!
‎Cu tipul ăla care se ține scai de noi.
‎- Doc e cel mai bun prieten al meu. ‎- Serios?
‎Da.
‎Nici Micky, nici altul, n-ar trebui ‎să ne controleze întâlnirile.
‎Te-ai gândit vreodată ‎că poate Micky nu vrea să cânți
‎pentru că te invidiază?
‎Și pe bună dreptate.
‎Nu era așa de talentat la vârsta ta.
‎- Nimeni nu cântă ca Micky. ‎- Cânți ca el, dacă nu mai bine.
‎Trebuie doar să exersezi.
‎Mai știi când am ales casa asta?
‎Voiam curtea, ‎ca în ea să se joace copiii noștri.
‎Urma să punem două porți de fotbal. ‎Una aici și una acolo.
‎Ba nu.
‎Am zis ‎că doar poate punem porți de fotbal.
‎- Cum adică, poate? ‎- Așa a fost.
‎- Am plantat trandafiri în locul lor. ‎- Așa e.
‎Da.
‎Știi ceva?
‎Nu mi-aș schimba viața pentru nimic.
‎Pentru nimic.
‎Ai înnebunit?
‎Tu te-ai dat la mine în Aspen.
‎Dragă, nimeni nu s-a dat la tine în Aspen.
‎Uite!
‎Ce faci?
‎Eu?
‎- Ce fac? ‎- Cine te-a invitat înăuntru?
‎- Mi-e dor de tine. ‎- Micky.
‎Voiai doar să-mi fii alături.
‎Voiai să-mi fii alături, ‎să mă ajuți, iar eu nu te-am lăsat.
‎Ești beat.
‎Și?
‎Ai crezut
‎că dacă mă inviți la cină,
‎mă întorc la tine?
‎Știam că nu vei îndrăzni.
‎Să cânt „La Incondicional” la karaoke? ‎Ai înnebunit?
‎- Îmi datorezi 100$. ‎- O sută de săruturi.
‎Îmi datorezi 100$. ‎Vreau banii, nu săruturile.
‎Nu!
‎Alo?
‎Da, e aici.
‎Un moment!
‎E pentru mine?
‎Alo? Bună, McCluskey! ‎De unde știi că sunt cu...
‎- S-a anunțat în presă duetul Sinatra. ‎- Cum adică?
‎Cineva a dat informații ‎înainte să-l anunțe Cattaneo.
‎- Poftim? ‎- E foarte supărat.
‎- Stabilește-mi o întâlnire cu Cattaneo! ‎- Tot încercăm să-l sunăm.
‎- Nu vrea să ne vadă? ‎- Nu.
‎Bine. La dracu'! La naiba!
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Trebuie să mă duc în Mexic.
‎Iartă-mă!
‎- E un fiasco. ‎- Nu mă supăr.
‎- Sigur? ‎- Da. Jur.
‎Mulțumesc pentru înțelegere!
‎Bine ați venit, domnule! Vă așteptam.
‎- Nu vrei să începi cu un cântec mai ușor? ‎- Nu.
‎- Ai putea crește treptat nivelul. ‎- „Tú, solo Tú”. Haide!
‎Poate nu mă pricep, dar „Tú, solo Tú” nu e ‎cel mai greu cântec?
‎- Vezi-ți de treabă! ‎- În regulă. Alan!
‎Micky.
‎- Cum poți să mă suspectezi, Alex? ‎- Dacă nu tu, atunci cine?
‎N-aș risca ‎ceva așa de important pentru Micky!
‎N-am spus presei ‎că face un duet cu Sinatra.
‎Nici eu.
‎Cattaneo ne-a cerut un singur lucru: ‎să fim discreți.
‎Micky, mă bucur că ești aici.
‎- Ce ai spus agenției? ‎- Nimic. Jur.
‎Au zis că au vorbit cu McCluskey!
‎Duetul a fost anulat. Înțelegi?
‎- Sună-i! ‎- Nu răspund.
‎La naiba! Nu pierd contractul cu Sinatra ‎din cauza greșelilor tale!
‎- N-am zis nimic! ‎- Unde era Hugo în acel moment?
‎Acasă.
‎Ce se întâmplă?
‎Nu e treaba mea să-ți spun.
‎Discută cu el!
‎- Futu-i! ‎- Micky!
‎E prima dată în șase luni când cânți. ‎E în regulă.
‎Încă o dată!
‎- Futu-i! ‎- Micky!
‎Continuăm mâine.
‎Las-o!
‎Micky.
‎Micky, e ora patru dimineața.
‎Continuăm mâine. Ajunge! ‎Nu-ți face griji pentru asta!
‎APEL DE LA MICHELLE
‎Nu! Din nou!
‎Până când e perfect! Din nou!
‎Bună, Michelle!
‎- Scuze că sun la ora asta! ‎- Ce e?
‎Vreau să vii să mă iei.
‎- Unde ești? ‎- În Querétaro. La El Campanario.
‎- La intrare. ‎- Stai acolo! Acum vin.
‎Micky.
‎Lucía.
‎- Vino! ‎- E totul bine?
‎Lucía?
‎Intră!
‎Huguito!
‎Da.
‎Ce se întâmplă?
‎Am venit în Mexic în 1976.
‎N-am crezut niciodată...
‎că voi avea viața pe care am avut-o.
‎Dar dintre toate surprizele,
‎cea mai mare,
‎de departe,
‎ai fost tu.
‎Faptul că am realizat ‎atâtea împreună, Micky.
‎Faptul că am avut privilegiul...
‎să te văd crescând.
‎Și să iei parte la ce va urma.
‎Ce va urma...
‎nu voi mai apuca să văd.
‎Ce...
‎Ce s-a întâmplat?
‎Am cancer.
‎- De ce nu mi-ai spus? ‎- De ce să-ți cauzez griji?
‎Ca să-ți țin companie, ‎să petrec mai mult timp cu tine.
‎Ți-am zis.
‎Viața trece repede, copile.
‎Nu!
‎Mergem la New York...
‎- Au tratamente de top acolo. ‎- Nu merg.
‎- Huguito! ‎- Nu.
‎Nu putem face nimic.
‎Nu spune asta!
‎- Întotdeauna se poate face ceva! ‎- Haide!
‎Știi că nu putem face nimic.
‎Nimeni nu a regretat că a fost curajos.
‎Micky a venit din New York ‎ca să strige la McCluskey?
‎Da. Ce mare păcat, nu-i așa?
‎- Pari foarte trist. ‎- Sunt mâhnit.
‎Ești transpirat.
‎Mai ai de lucru ‎ca să-l imiți bine pe McCluskey!
‎Mersi că ai venit să mă iei!
‎- Nicio problemă! E în regulă. ‎- Petrecerea a scăpat de sub control.
‎- Se drogau. ‎- Ești în siguranță acum. Asta contează.
‎Știam că așa se va întâmpla.
‎Că odată ce va putea cânta, ‎nu-i va mai păsa.
‎Michelle, ‎familia ta are exagerarea în sânge.
‎Era patru dimineața. Adormise.
‎Poate că nu.
‎Dârdâi de frig. ‎Ia sacoul meu pe bancheta din spate!
‎Te duceai undeva?
‎De fapt, da. Mă duceam acasă.
‎Dar știi ce? M-am răzgândit când m-a sunat ‎o fată care avea nevoie de ajutor.
‎Hai! Îți fac cinste cu micul dejun. ‎De acord?
‎Faină petrecere, nu?
‎Vrei? Ia loc cu mine!
‎- Merg la culcare. ‎- Al cui e sacoul?
‎Asta observi?
‎E al lui Mauricio.
‎Al lui Mauricio?
‎Ai fi știut dacă răspundeai la telefon. ‎N-ai răspuns, deci m-a luat el.
‎Ce e nou?
‎Ce sa întâmplat?
‎A sunat Micky.
‎I-a murit impresarul.
‎Când?
‎Azi-noapte.
‎Și...
‎ce vei face?
‎Cred că trebuie să merg cu el.
‎Nu crezi
‎că dacă te duci, dacă ești alături de el,
‎Micky ar putea să fie indus în eroare ‎și să creadă că v-ați împăcat?
‎Nu știu.
‎Alex.
‎Sincere condoleanțe.
‎Nu-mi pot imagina cât de greu îți e.
‎A fost un mare om.
‎Știu.
‎Cum rămâne cu duetul? ‎Ce se aude legat de asta?
‎Nu știu despre duet, Patricio. ‎Azi e înmormântarea lui Hugo. Merg la ea.
‎NEW YORK, 1994
‎Te ocupi de publicitate, Patricio.
‎- Ce cauți aici? ‎- Ieri a murit Hugo.
‎Sincere condoleanțe!
‎Ne-a plăcut de el. L-am admirat.
‎Dar n-ai ce căuta aici.
‎- Ești aici pentru că te-a adus vărul tău. ‎- Apreciem că acceptați să discutăm!
‎Și tu ești din echipa lui Luis Miguel?
‎Bineînțeles că e.
‎Ascultați, domnule Cattaneo!
‎Hugo a fost mentorul meu.
‎Sincer, mi-a fost ca un tată.
‎Spre deosebire de Alex, ‎știu că nimic nu e mai presus acum
‎decât duetul cu domnul Sinatra.
‎Dar chiar dacă acesta nu se va concretiza, ‎îmi cer scuze în persoană.
‎Măcar atât pot să fac.
‎Ei bine...
‎apreciez că ai venit să-mi spui personal.
‎- Mulțumesc! ‎- Așa se fac treburile.
‎Așa ar fi făcut Hugo.
‎Ce se întâmplă cu oamenii când mor, tati?
‎Tot ce știu
‎e că nouă, cei ce rămânem,
‎ne vor lipsi mereu.
‎Băiete!
‎- Condoleanțe, Micky! ‎- Mulțumesc!
‎Îmi acorzi un moment?
‎Trebuie să vorbesc cu tine.
‎- Acum? Serios? ‎- Va dura doar un minut.
‎Bine. Pe aici!
‎Mulțumesc!
‎Sergiño, du-te cu Lucía!
‎Ce e?
‎Mărturisesc că m-am gândit ‎la înțelegerea noastră.
‎Nu sunt de acord cu condițiile astea. ‎Dacă asistentul tău ne tot urmărește...
‎Matilde, ne-am înțeles ‎că ai dreptul la vizite supravegheate.
‎Asta sau nimic. Tu decizi.
‎Probabil că ai uitat ‎despre testamentul tatălui tău.
‎Aici scrie ‎că sunt tutorele legal al lui Sergio.
‎Nu-mi pasă! ‎Sergio rămâne cu mine. Ai înțeles?
‎Micky, în cele din urmă, ‎Sergio va sta cu mine.
‎Așa că putem face asta ‎cu frumosul sau cu forța. Tu alegi.
‎Ai venit azi
‎la înmormântarea lui Hugo
‎ca să mă ameninți?
‎Ce vrei? Bani?
‎N-ar strica.
‎Prefer să le dau toți banii avocaților mei
‎ca să-ți strice planurile,
‎mai degrabă decât să-ți dau un sfanț!
‎Micky.
‎Noi plecăm.
‎Vin imediat. Mulțumesc!
‎Mă bucur ‎că au fost așa de mulți la înmormântare.
‎După mine, mai trebuiau să vină.
‎Micky, îmi cer scuze că te-am chemat azi.
‎- Trebuie să vorbim despre duet. ‎- Bine.
‎- Ce e? ‎- L-am sunat...
‎Scuze că întrerup!
‎- Voiam să știi că am venit. ‎- Bine.
‎Alex m-a trimis să vorbesc cu Cattaneo ‎despre duet. Am venit din New York.
‎Și?
‎Totul e bine, Micky.
‎Vor trimite piesa ca să poți înregistra ‎într-o săptămână.
‎- Nu se poate! ‎- Ba da.
‎- Vorbești serios? ‎- Da.
‎- Mulțumesc, Alex! ‎- Nu-mi mulțumi mie, ci lui Patricio!
‎N-am făcut nimic.
‎- Mulțumesc! ‎- Mă scuzați!
‎Felicitări, Patricio!
‎- Orice pentru echipă. ‎- Cum l-ai convins pe Cattaneo să te vadă?
‎Vărul meu, Julián, locuiește în New York. ‎E descurcăreț.
‎Vărul tău Julián? Cât tupeu ai!
‎Nu mă înțelege greșit, ‎dar n-ar trebui să-mi mulțumești?
‎Tu ai fost cel care a dat în vileag duetul ‎în presă.
‎Nu. Stai așa! ‎Nu mă învinovăți pentru greșelile tale!
‎Ascultă-mă, rahatule!
‎Nu te concediez, fiindcă Micky te vede ‎ca pe gâsca cu ouă de aur,
‎și ai protecția lui René.
‎Poate că nu știi, dar se va vinde WEA. ‎René va pleca și te va lua cu el.
‎Tot vei zbura din acest birou odată!
‎Așează-te liniștită!
‎Scuzați că vă deranjez acasă!
‎Ai spus că e urgent, nu?
‎Vreau să autorizați o călătorie în Lima.
‎O călătorie?
‎- De ce nu vorbești cu Ambrosi? ‎- E în Spania.
‎Ce se petrece?
‎Nu vreau să vă faceți griji, ‎dar sunt unele cheltuieli neaprobate.
‎Merg în Peru ca să aflu sigur.
‎La Lima?
‎În regulă.
‎Mulțumesc!
‎De cât timp tot fură de la mine?
‎Încă nu știu.
‎Subtitrarea: Marin-Andrei Pop