EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Är det det här?
Ja.
Vi kan ta oss in. Vi behöver bara lite tid på bakgården.
Och om ni hittar nåt?
Vi tar det när vi kommer dit. Problemet är att huset inte är ditt nu.
Uppenbarligen bor det folk där.
Men om ni tar er in när de bortresta eller så.
Det kan dröja. Nu får vi det här överstökat.
Vi går in, gör det vi ska, även om familjen är där.
Vänta, vad menar du?
Det finns tusen sätt att göra det här.
Vi kan översvämma huset, sätta eld på det.
Poängen är att få ut familjen därifrån.
Men det bor barn där.
Låt oss göra vårt jobb, okej?
Om jag köper huset, skulle det underlätta för er?
Det tar längre tid.
-Jag vill att det blir rätt. -Jobbar åt regeringen.
Vi gör det här som en tjänst.
Du får två veckor på dig att köpa huset. Sen är jag borta.
Två veckor.
Tack.
MEXICO CITY, 2005
Tack.
Lyssna noga på mig.
Jag vill stämma den jävla promotorn. Hör du det?
Han ska få betala. Han och hans jävla ställe.
-Om du så måste prata med presidenten. -Överansträng dig inte. Hör på.
Jag fick en rapport. Det var en olycka. Det blev kortslutning.
Det skiter jag i.
-Det är mitt öra. -Ja, men vad kan vi göra?
Ska vi ställa till en skandal och berätta för alla?
Vi har räknat ut allt.
Joe ger media en berättelse. På så vis undviker vi spekulationer.
Och oroa dig inte för Joe, han kan lura sin egen mor.
Vill du vara ensam eller ska jag hämta nån?
Vem då?
Alex.
Miguel.
Doktorn.
Redo?
Tack.
Hör på. Jag lämnar dig inte, okej?
Tack.
Du behöver inte tacka.
Det är vad vänner är till för.
Fan, jag visste att du var snål, men det här?
Vad ska jag göra? Jag kan inte sova.
Sluta med kokain så sover du som en bebis.
Jag vet inte hur det blir. Om nåt går fel kan hans karriär förstöras.
Lyssna, jag vill att du pratar med media.
Förklara att han inte kunde uppträda i Peru för att han var utmattad.
Förstått?
Visst.
-Berättade du för honom om rapporten? -Ja.
Läkaren säger att han kan ha förlorat en del av hörseln.
Oroa dig inte.
-Jag tar hand om media. -Okej. Var förberedd, tack.
Jag vill inte att du improviserar som vanligt.
Vem tror du att jag är?
Slappna av.
Sergio pratar ständigt om farmor.
MEXICO CITY, 1992
Han saknar henne.
Vi borde umgås mer med honom.
-Så fort Mossad-grejen är över. -Och under tiden?
Du varken äter, sover eller går utanför huset.
-Du svarar inte när Érika ringer. -Jag mår bra.
Vila lite, sov. Jag mår bra, på riktigt.
Jag förstår dig inte.
Hur kan du tro på nåt sånt när det kommer från Tito?
Ett steg i taget, okej? Vi får se.
Tror du att hon är begravd i Las Matas? Det tror inte jag.
Kom in.
Det här är Patricio Robles, vår promotor.
Han har jobbat med oss i en vecka.
-Och, tja... -Trevligt, Micky.
Hur är läget?
Han ordnade omslaget på Eres åt dig. Och vi pratade faktiskt nyss om det.
Om omslaget, prisutdelningarna och några av konserterna.
Micky, du går igenom en tuff tid. Vi vill hjälpa dig.
Vi tror att det vore ett tillfälle
för dig att uppträda live igen, så att folk ser att du är okej.
Vad säger du?
Tja...
Fotograferingen för omslaget går bra imorgon.
Glöm prisutdelningarna. Jag vill inte sjunga förrän jag släpper nåt nytt.
Vill du alltså inte sjunga
förrän du släpper nytt material?
-Vad heter du? -Patricio.
Patricio, kan du ge oss ett ögonblick?
Naturligtvis, ursäkta mig.
Allt jag bryr mig om är huset.
Att köpa huset är svårt. Vi kan inte ordna det.
Att köpa ett hus som inte är till salu är svårt.
Erbjud tio miljoner dollar. Prata med en advokat, inte vet jag.
Det handlar inte om huset. De som bor i huset vill inte sälja det.
Jag kan inte påverka det.
Du tänker bara på tidningar, prisutdelningar, föreställningar...
-Vårt jobb är att promota dig. -Nej!
Ert jobb är att hjälpa mig.
Snälla Hugo, jag ber dig. Hur många gånger ska jag säga det?
Ge mig huset, det är allt jag bryr mig om. Du vet du mycket väl.
Säg att du bara oroar dig över operationen och inte nåt annat.
-Vad vill du att jag ska säga? -Det.
Du måste tänka på dig själv. Glöm jobbet, vi är hemma.
-Ja. -Dina cigaretter.
Tack, José. Lämna dem i vardagsrummet.
-Okej. -Ge mig dem, José.
-Nej, i vardagsrummet. -José.
Tack.
Här är växeln.
Ursäkta mig, god natt.
Herr Hugo?
Var ska jag lämna nycklarna?
På bänken. Jag måste vara ute vid 08.00 imorgon.
Okej, jag förstår. Ursäkta mig.
-Röker du här nu? -Låt mig vara, Lucía.
Jag ska opereras, sen slutar jag. Jag kan inte nu.
Gör som du vill. Jag menar det.
MEXICO CITY, 2005
Kära journalister, god afton.
Nej, inga kameror.
Jag har bara lite nyheter för att lugna er.
Okej? Bra.
Luis Miguel mår utmärkt. Han mår bättre än jag.
Läget med honom är...
Skriv ner det här.
Han vill återvända till Lima för att avsluta sin konsert.
Tack så mycket.
Aurelio, vilken överraskning.
-Jag har aldrig hört så många lögner. -Ganska övertygande, va?
Jag vill ha tillbaka pengarna.
Nu genast.
Aurelio.
Om du är här för att hota mig, slösa inte din tid.
En rapport kom för några dagar sen. Det var ditt fel.
Mitt fel?
Var det jag som inte spenderade 5 000 dollar för några brytare?
-Var det jag? -Sänk rösten.
Betala tillbaka.
Annars stämmer jag Luis Miguel för kontraktsbrott.
Är det förstått?
Okej. Bra.
God kväll.
-God kväll. -Välkommen, herrn.
-Magda. -Ja?
-Kan du ge mig mina piller sen? -Ja, naturligtvis.
Tycker du att dricka är en bra idé?
Micky, du vet vad läkaren sa.
Tänk om jag inte kan sjunga på ett år?
Vila upp dig.
Vi har tjänat mer än 90 miljoner dollar på turnén.
Det är nog dags att sakta ner lite.
Hörde du läkaren? Jag förlorade en del av min hörsel.
Jag vet.
Vi ska ge dig alla möjliga behandlingar, jag lovar.
Men fokusera på att vila nu, okej? Ta hand om dig.
-Agent Bergsons kontor. -Hej.
Det här är Luis Miguel Gallego Basteri. Jag undrar om agent Bergson är där.
Han är tyvärr inte här. Vill du...
Micky!
-Micky. -Ett ögonblick. Sergiño.
-Du. -Ja?
Jag letar efter några band från Madrid.
-Magda sa att de var här. -Ja.
-Kan jag lämna ett meddelande? -Ja.
Jag lämnar ett meddelande.
-Vad är meddelandet? -Be honom ringa mig när...
Hallå?
-Förlåt. -Fan, Sergio, vad gjorde du?
För fan!
Ge mig den.
-Gå till ditt rum. -Förlåt.
Stör inte när jag pratar i telefon, okej? Om du ser mig i telefon, kom inte in.
-Jag sökte banden. -Doc!
-Gå till rummet. -Vad händer? Doc är inte här.
Jag pratade i telefon när ungen kom in.
-Fan, "ungen" är din bror. Säg inte så. -Åk hem om du inte gillar det.
Se ut att ha det roligt.
Så där. Perfekt.
Perfekt.
Flugan, tack.
Sätt den i mitten. Så ja.
Ställ er mittemot varandra nu.
-Micky. -Bra.
-Inte nu. -Bra.
-Micky, hitåt, tack. -Stör inte.
Förlåt. Micky, du har ett samtal.
Ta meddelandet, tack.
Micky, det är brådskande. Jag tror det är från USA.
Ursäkta mig.
-Ursäkta. -En minut.
Hallå?
Har du köpt huset?
Inte än.
Ringer du för att du inte kan köpa det?
Jag sa ju att du inte behöv de det.
Gör inget med fastigheten eller familjen.
Det kan göras på tusen sätt.
Vi kan få ägarna att sälja, tro mig.
Vi kan förfalska en överlåtelsehandling.
-Välj själv. -Okej, fixa den där handlingen.
Vet de att det är jag? Jag måste vara försiktig.
Herr Gallego, vi har varit tålmodiga. Men jag måste till Kapstaden om en vecka.
Bestäm dig nu.
Okej...
Okej, vi...
Gör vad du måste göra.
Perfekt, jag behöver en kopia av ditt pass.
I dag.
Okej.
Hej Micky.
Vill du äta?
Nej.
-Jag är inte hungrig. -Du, Érika ringde igen.
Micky.
Vad är det?
-Ska du inte ringa henne? -Lugn.
-Jag pratade nyss med agenten. -Vad sa han?
Inget. Hugo har inte köpt huset,
så han måste förfalska dokumenten...
-Va? -...för att fixa det.
Det är galet. Be Mossad att leta vidare. Hon är knappast där.
Hör på.
Vi måste ta reda på om det Tito sa är sant.
Har du sett mitt pass? Agenten behöver det.
-När ska du sluta? -Aldrig, för fan!
-Du... -Hämta Doc.
Jag vill också hitta henne, det vet du.
Har du sett mitt pass?
-Men inte så. -Alejandro.
Hämta Doc.
Tack, Emi.
Vad fan gör du i mitt förråd?
Jag söker en låt till Luis Miguel nya album.
Bland alla låtar vi avvisade.
Han lämnade Eres-fotograferingen.
Han uppträder inte på prisutdelningarna utan nya låtar.
-Lämnade han fotograferingen? -Visste du inte det?
Det borde du ha fått reda på. Ingen fara, jag ordnar det.
Jag hämtar resten sen.
Lägg dem här. Låt den vara just nu.
Ge den här till städpersonalen.
Vad?
Titta. Vad tycks?
-Jättefint, va? -Toppen, mamma. Får jag kassetten?
Sa du upp dig för det här?
Patricio, gå tillbaka till pappas firma.
Jag vill inte bli advokat. Kan jag få tillbaka kassetten?
Sluta med dumheterna och skaffa ett riktigt jobb.
Vi ses på söndag. Det är bäst att du är där.
Jag förstår inte hur fan du tänkte.
Han bad mig åka till Acapulco.
Om du känner dig skyldig för Peru, gå på terapi.
Men ta inte Micky till Acapulco efter hans operation.
Jag känner mig inte skyldig.
-Jag vet. -Du har sett rapporten.
Det var en olycka.
Olyckan skedde dagen du insisterade på, eller hur?
Accepterade han erbjudandet eller inte?
Vänta, jag är inte klar med dig.
Hej Micky.
Ja.
Just nu?
Nej, inte nu. Du skojar?
Ja, men din hörsel oroar mig.
Jag säger bara att du inte ska ha så bråttom.
Okej, visst. Jag sätter igång och meddelar dig.
Okej, tjurskalle.
Helvete.
Vad ville han?
Vi spelar in Navidades idag.
Sa jag inte det? En order är en order.
Okej.
MEXICO CITY, 1992
Micky.
Älskling, jag vet.
Förlåt, jag har varit...
Väldigt upptagen. Du svarar inte, ringer inte upp mig...
Det har varit hemska dagar.
-Ta det lugnt. Ge mig tid... -Antingen är vi tillsammans eller inte.
-Ska jag sluta leta efter min mamma? -Nej.
Men stöt inte bort mig.
Jag stöter inte bort dig Jag måste reda ut det här.
Sak samma.
Tja.
Säg vad jag ska göra.
Vad ska jag göra?
Jag ska till New York.
Jaså?
Med vem?
Med Ximena. Hon studerar drama där och bjöd dit mig. Jag åker dit.
-Perfekt, va? -Ja, för du svarar inte när jag ringer.
Du ringer mig inte, och jag vet inte vad som händer med din mamma.
Jag vet inget om dina bröder.
Varför ska jag stanna?
Du har rätt.
Varför ska du stanna?
Men vill de ta huset från dem?
Det var det han sa.
Jag vet inte vad det är med honom.
Sen Micky pratade med Tito har han blivit galen.
Han sover inte, han är alltid arg.
Han vilar inte, han röt åt Sergio häromdagen.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Han borde lägga ner allt det här.
Vill du prata med honom?
Han lyssnar bara på dig.
Låt mig gissa. Han sa...
...att jag aldrig är med Sergio, jag är en dålig bror,
jag tar inte Erikas samtal, han är orolig för mig.
-Eller hur? -Precis.
Men inte bara han oroar sig för dig.
Hur länge har vi jobbat ihop? Sex år?
Hur mycket av den tiden har jag sökt efter min mamma?
Jag har stöttat dig varje dag i sex år.
Men sen...
...kom jag att tänka på...
...att inget du hittar kommer att göra dig nöjd.
Och att det kommer att såra dig. Du måste inse det.
Låt oss anta... att du får veta att det var Luis som gjorde det.
Vad skulle du göra?
Skulle du säga, "Min pappa gjorde det"?
Det kan du inte.
Du vet vad det innebär.
Så... vad är vitsen med allt det här?
Att veta sanningen.
Sanningen?
Vilken sanning?
Tito säger att det var din pappa.
Det kanske inte var din pappa, utan Tito.
Eller nån annan.
Förstår du inte? Hur ska du veta vem som gjorde det?
Det finns inget slut.
Förlåt, jag vet att det är ett tungt ämne men den enda sanningen är att din mamma...
Din mamma är borta.
Hon skulle inte bli lycklig av att se dig missa ditt liv på jakt efter henne.
Det räcker. Är föreläsningen över?
Micky.
Ett ögonblick.
Det är inte mitt jobb, men jag hittade en låt
som kan vara exakt vad du letar efter.
Lyssna till melodin, till texten.
Vad tycker du?
Rör mig aldrig igen.
Nej, Patricio, det går inte.
Du pratade med René bakom min rygg.
Du lägger dig i andras ensaker, du följer Micky som en nasare.
Du har jobbat här i två veckor. Det går inte!
-Jag måste sparka dig. -Jag förstår det.
Jag ber dig bara att lyssna...
Det är inte upp till dig, förstå det. Du går för långt.
-Det funkar inte så. -Förlåt mig. Lyssna på Luis Guerra-sången.
Det kvittar om låten så är av Gardel, det förändrar inte det du gjorde.
-Förstår du vad jag säger? -Jag förstår precis.
Jag ska aldrig göra om det, jag lovar.
Den här låten är perfekt för Luis Miguel.
Jag säger inte det som anställd.
Jag säger det... som hans beundrare.
MEXICO CITY, 2005
Nej, tyvärr.
Vet du? Ibland verkar det som att alla utom jag är döva.
Sa inte läkaren att han skulle vila några månader upp till ett år?
Ett år. Ändå är vi här och sjunger jävla julsånger.
Om Micky säger att han kan sjunga så kan han det.
Jo, säkert. Vi vet hur han är.
Okej, jag är här. Nu kör vi.
Nu räcker det. Kom igen.
Se på dig, mannen.
Vadå?
Du behöver inte göra det här nu. Vi kan göra det en annan gång.
Hör på honom. Kom igen.
-Micky, du behöver inte göra det här nu. -Sluta.
Hur mår mitt band ikväll?
Hur mår du?
-Är ni redo?
Underbart.
Det är okej, lämna det. Det är vatten.
Vi gör ett försök, eller hur?
Kom igen.
Micky? Är du okej?
Ska vi sluta?
En gång till.
Inte för fort. Följ min röst.
-Följ mig. -En gång till. Kom igen, Nico.
Micky?
Micky, är du okej?
Micky. Hör du mig?
Micky, hör du mig? Det är okej. Oroa dig inte.
Få ut mig härifrån.
Visst. Ska bli.
Vi är klara. Det räcker.
-Jag mår bra. -Kom igen.
-Jag mår bra, för fan! -Okej.
Vad är grejen med Bergson?
Saker går framåt.
Du måste luta dig på dina vänner, din familj,
dina bröder, de som älskar dig.
Du behöver tillgivenhet nu.
Och din dotter då?
-Min dotter? -Ja.
Jag vet inget om henne, Hugo.
Vänta, bli inte upprörd. Men jag tror att det hör till problemet.
De man älskar, hemmet, familjen.
Förlåt mig, men tänk på saken.
Kanske inte nu, men det kan vara dags att återuppta kontakten.
Jag vet inte.
-Du väljer själv. -Kanske. Jag vet inte.
Okej. Du, en sak till.
Här.
-Vad är det? -Lyssna på den.
Det är låten Patricio insisterade på.
-Otroligt! -Jag vet. Jag känner likadant.
Jag vill inte erkänna det, men vet du?
Låten är perfekt för albumet. Perfekt. Lyssna på den.
-Okej, jag ska lyssna. -Okej, tänk på vad jag har sagt.
-Jag ska lyssna. -Okej.
-Herrn. -Ja?
Kom nu.
Varför är du vaken, Sergiño?
Vad tittar du på?
Minns du den dagen?
Ja.
Du var inte född än.
De älskade verkligen varandra, eller hur?
Ja.
De älskade varandra mycket.
Du.
Gå och lägg dig.
Okej?
Vi tittar tillsammans sen, okej?
Sov nu.
-Hallå? -Mr Bergson?
-Det här är Luis Miguel. -Ja.
Jag har bestämt mig för...
Jag vill inte att ni går in i huset.
Mossad gör inte tjänster för vemsomhelst.
-Du förstår det, va? -Ja. Ursäkta mig.
Jag uppskattar allt du har gjort, men...
Jag kan inte.
-Mr Gallego, vi är färdiga här. -Jag förstår.
Kommunikationen med oss är över.
Vad bestämde du med Bergson?
Inget. Jag tror... att han aldrig svarar på ett samtal från mig igen.
Tack.
Jag är ledsen, Micky.
Du hade rätt.
Vi borde...
...blicka framåt.
Det skulle hon ha velat.
Vet du vad?
Jag vet inte.
Jag tappar inte hoppet.
Nånsin.
Jag ska tillägna albumet till mamma.
Som du vill.
Ska vi gå?
Vi går.
Pato.
Micky.
Bra tänkt.
Tack.
Det är ett mästerverk, Pato.
Särskilt för mig just nu.
Okej... kör igång.
Hej.
-Micky. -Hur mår du?
Micky. Får jag bjuda på en drink?
Nej, det är bra.
Jag mår toppen.
Du.
Säg mig...
Hatar hon mig?
Nej, hon hatar dig inte.
Micky, hon vill så gärna träffa dig.
"När han såg den bedårande tjejen och hennes improviserade säng
kom han nära som om han attraherades av en magnet.
-Han gick ner på knä..." -Hej Michelle.
Hej.
Jag har en present åt dig.
Rosetten är inte perfekt, men...
Undertexter: Daniel Rehnfeldt