ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
MADRID, ŠPANJOLSKA, 1992.
Ova?
Da.
Ući ćemo bez problema, samo trebamo dovoljno vremena u dvorištu.
Što ako nađete nešto?
O tom potom.
Problem je što kuća više nije vaša. Očigledno je da netko živi u njoj.
A da uđete kad su na putu ili nešto tako?
Tko zna kad će to biti? Ne, obavimo to.
Odradit ćemo to čak i ako je obitelj kod kuće.
Čekajte... Kako to mislite?
Imamo tisuću opcija.
Možemo poplaviti kuću, zapaliti je.
Cilj je otjerati obitelj kako god znamo.
Ali u njoj žive i djeca.
Prepustite sve nama.
A da kupim kuću?
Znate... Bi li vam to olakšalo posao?
To bi se odužilo.
-Neću kršiti zakon. -Radim za izraelsku vladu.
Činimo vam uslugu.
Imate dva tjedna da kupite kuću ili odlazim.
Dva tjedna.
Hvala vam.
CIUDAD DE MEXICO, 2005.
Hvala.
Slušaj me pozorno.
Želim tužiti jebenoga promotora, jesi li čuo?
Hoću da plati.
On i njegova prokleta dvorana.
Ako moraš zvati i predsjednika, zovi. Uopće me ne zanima.
Nemoj se naprezati. Slušaj me.
Poslali su mi izvješće. Riječ je o nezgodi, kratkom...
Boli me kurac.
-U pitanju je moje uho. -Da, ali što možemo?
Napraviti svjetski skandal?
Sve smo smislili.
Joe će prodati medijima priču.
Tako ćemo izbjeći bilo kakva nagađanja.
I ne brini se za Joea, taj bi vlastitu majku zavarao.
Želiš li biti sam ili da pozovem nekoga?
Koga?
Alexa.
Miguela.
Doktore.
Spremni?
Hvala.
Slušaj me.
Neću se maknuti od tebe. Dobro?
Hvala.
Kakvo „hvala“?
Tome služe prijatelji.
Znao sam da si škrtac, ali ovo?
Što hoćeš od mene, Mauricio? Ne mogu spavati.
Onda se ostavi kokaina.
Ne znam što će biti.
Prijeti mu i gubitak karijere.
Želim da se obratiš medijima.
Reci im da nije mogao nastupiti u Peruu zbog iscrpljenosti.
Jasno?
Da.
-Spomenuo si mu izvješće? -Jesam.
Kažu da mu je sluh možda oslabio.
Ovaj... Bez brige.
-Ja ću riješiti medije. -Dobro. Budi pripremljen.
Ne želim tvoje uobičajene improvizacije.
Kakvim me to smatraš?
Opusti se.
Sergio stalno spominje baku.
CIUDAD DE MEXICO, 1992.
Nedostaje mu.
Moramo više biti s njim.
-Čim završi ovo s Mossadom. -A u međuvremenu?
Ne jedeš, ne spavaš, ne izlaziš iz kuće.
-Ne javljaš se Ériki. -Dobro sam.
Odmori se, spavaj. Ozbiljno, dobro sam.
Ne razumijem te.
Kako to možeš vjerovati? Posebno iz usta jebenog Tita.
Korak po korak.
Vidjet ćemo.
Doista misliš da je pokopana u Las Matasu? Ja ne vjerujem.
Naprijed.
Ovo je Patricio Robles, naš stalni promotor.
Radi s nama tek tjedan dana.
-Uglavnom... -Drago mi je, Micky.
Kako si?
On ti je sredio naslovnicu Eresa.
Kad smo već kod toga, upravo smo razgovarali o tome.
O naslovnici, dodjelama nagrada i nekim koncertima.
Micky, znamo da prolaziš kroz teške trenutke i želimo pomoći.
No to je sjajna prilika da opet nastupiš, da vide da si dobro i da si krenuo dalje.
Što misliš?
Pa...
Može snimanje naslovnice sutra.
Zaboravite dodjele nagrada.
Neću pjevati dok ne objavim nešto novo.
Jesam li dobro shvatio? Nećeš nastupati dok ne objaviš nove pjesme?
Kako se zoveš?
Patricio.
Ostavi nas nakratko.
Naravno, ispričavam se.
Jedino što me zanima je kuća.
Kuća je težak zadatak, jednostavno nije moguće.
-Teško je kupiti kuću koja se ne prodaje. -Udvostruči ponudu, deset milijuna dolara.
-Zovi odvjetnika. Ne znam... -Nije problem u samoj kući!
Ljudi žive u njoj i ne žele je prodati.
To je izvan moje moći.
Jasno, jer ti misliš samo na Eres, dodjele nagrada...
-I nastupe... -Posao nam je da te promoviramo.
Ne!
Vaš je posao da mi pomažete.
Meni.
Zamolio sam te, Hugo. Preklinjem te.
Koliko sam ti puta rekao? Molim te!
Sve što želim ta je kuća.
Znaš me bolje od ikoga. Molim te.
Reci mi da ti je operacija jedina briga.
-Što hoćeš da ti kažem? -Upravo to.
Moraš misliti na sebe. Dosta o poslu, kod kuće smo.
-Da? -Vaše cigarete.
Hvala ti, José. Ostavi ih u dnevnoj sobi.
-Dobro. -Daj ih meni, José.
-Ne, u dnevnu sobu. -José.
Hvala.
Kusur.
Doviđenja, laku noć.
Gospodine Hugo?
Ključevi? Gdje da ih ostavim?
Na šank. Sutra moram izaći do osam.
U redu. Doviđenja.
-Sad i ovdje pušiš? -Ne davi me, Lucía.
Prestat ću pušiti nakon operacije. Ne mogu sad.
Radi što hoćeš. Stvarno.
CIUDAD DE MEXICO, 2005.
Dragi novinari, dobra večer.
Ne, bez kamera.
Samo par informacija da vas umirimo.
Dobro? Može?
Luis Miguel osjeća se savršeno, ljudi. Bolje nego ikad.
Jedino što želi...
Zapišite ovo.
Jedva čeka vratiti se u Limu i dovršiti koncert.
Hvala lijepa.
Aurelio, kakvo iznenađenje.
Nikad nisam čuo više laži u jednoj minuti.
Ali uvjerljivih, zar ne?
Gle, stari... Želim svoju lovu natrag.
Odmah.
Aurelio...
Ako si mi došao prijetiti, ne gubi vrijeme.
Već danima imamo izvješće.
Ti si kriv.
Ja sam kriv?
Zar ja nisam htio dati 5000 dolara za strujne prekidače?
-Jesam li to bio ja? -Tiše malo.
Daj mi lovu.
Ili ću tužiti Luisa Miguela zbog kršenja ugovora.
Jasno?
Dobro.
Dobra večer.
Dobro došli.
-Magda. -Da, gospodine?
-Možeš li mi na povratku donijeti tablete? -Naravno.
Misliš da je alkohol dobra ideja?
Znaš što ti je liječnik rekao.
Što ću raditi godinu dana?
Reći ću ti. Odmarati.
Turneja nam je donijela 90 milijuna.
Vrijeme je da malo usporimo, Micky.
Jesi li čuo liječnika?
Djelomično sam oglušio.
Znam.
Sredit ćemo ti sva moguća liječenja.
No sad se usredotoči na odmor.
Pazi na sebe.
-Ured agenta Bergsona. -Dobar dan.
Ovdje Luis Miguel Gallego Basteri, zanima me je li agent Bergson u blizini.
Nažalost, nije ovdje. Želite li...
Micky!
-Micky! -Samo trenutak. Sergiño...
-Hej. -Da?
Tražim snimke iz Madrida.
-Magda je rekla da su ovdje. -Da.
-Mogu ostaviti poruku? -Da.
Da, ostavit ću mu poruku. Samo...
-Što mu poručujete? -Neka me nazove kad god...
Halo?
-Oprosti. -Kvragu, što si učinio?
U vražju mater!
Daj mi to.
-Idi u sobu. -Oprosti.
Ako obavljam poziv, ne prekidaj me, dobro?
-Dobro! -Ako sam na telefonu, ne ulazi u sobu.
-Tražio sam svoje snimke. -Doc!
-Idi u sobu. -Što je? Doca nema.
Mali je došao taman kad sam zvao agenta.
Taj „mali“ ti je brat, ne budi takav.
Ako ti se ne sviđa, vrati se kući.
Budite veseliji, ljudi.
Tako je!
Tako, savršeno!
Savršeno.
Leptirka, molim.
Na sredinu. Tako.
Sad se okrenite jedno prema drugom, oči u oči. Da.
-Micky. -Tako je.
-Ne sad. -Tako.
-Gledaj ovamo. -Ne prekidaj ih.
Ispričavam se. Micky, imaš poziv.
Zapiši poruku.
Micky...
Hitno je.
Mislim da je iz SAD-a.
Dajte mi trenutak.
-Ispričavam se. -Samo trenutak.
Halo?
Jeste li kupili kuću?
Ne još.
Zvali ste jer je ne možete kupiti, zar ne?
Rekao sam vam da nema potrebe za tim.
Ne želim da se išta dogodi kući ili obitelji.
Imamo tisuću opcija.
Možemo natjerati vlasnike da prodaju, vjerujte mi.
Možemo krivotvoriti vlasnički list. Birajte.
Dobro, onda ovo s vlasničkim listom.
Hoće li me prozreti? Moram biti jako oprezan.
Slušajte, bili smo vrlo strpljivi, ali idući tjedan moram u Cape Town.
Morate odmah odlučiti.
Dobro...
Dobro, onda ćemo...
Učinite što morate.
Super. Trebam kopiju vaše putovnice.
Već danas.
Dobro.
Bok, Micky.
Hoćeš li jesti?
Neću.
Nisam gladan.
Érika je opet zvala.
Micky.
Što ti je, stari?
-Nećeš je nazvati? -Pusti me, čuo sam se s agentom.
I što ti je rekao?
Ništa. Hugo nije uspio kupiti kuću,
pa će morati krivotvoriti dokumente...
-Nema šanse... -Da uđemo.
Ovo je ludost. Reci Mossadu da nastave potragu.
Nema šanse da je ondje.
Slušaj...
Moramo saznati govori li Tito istinu.
Agent treba moju putovnicu, znaš li gdje je?
-Hoćeš li ikad prestati? -Nikad, dovraga! Nikad!
-Gle... -Zovi Doca.
Znaš da je ja najviše želim naći.
Znaš li gdje je putovnica?
-Ali ne ovako. -Alejandro!
Idi po Doca.
Hvala, Emi.
Koji vrag radiš u mojem spremištu?
Tražim pjesmu za Luis Miguelov novi album.
Među pjesmama koje smo odbili.
Otišao je sa snimanja za Eres.
I ne želi nastupati dok ne snimi novi materijal.
Otišao je sa snimanja?
Nisi znao?
Već si trebao saznati.
Bez brige, rješavam to.
Vratit ću se po ostatak.
Sve ovo stavi ovdje.
Ostavi to zasad.
Odnesi ovo na čišćenje.
Što je?
Gledaj. Što misliš?
Divno, zar ne?
Super je, mama. Vratiš mi kazetu?
Dao si otkaz zbog ovoga?
Patricio, vrati se u očevu tvrtku.
Ne želim biti odvjetnik. Mogu li dobiti kasetu?
Ostavi se tih gluposti i nađi pravi posao.
Vidimo se u nedjelju.
Da si došao!
ACAPULCO, 2005.
Stvarno ne razumijem gdje ti je bila pamet.
On je htio ići u Acapulco.
Gle, ako se osjećaš krivim zbog Perua, idi psihologu.
Ne vodi ga u Acapulco netom poslije operacije.
Ne osjećam krivnju.
-Znam. -Vidio si izvješće.
Nesretan slučaj.
Nesretan slučaj na koncertu koji si gurao dok nismo pristali, zar ne?
I koji je on prihvatio. Nije li?
Čekaj, nisam završio s tobom.
Reci, Micky.
Da.
Sad, stari?
Ne možeš sad. Šališ se?
Da.
Ali me brine tvoj sluh.
Samo kažem da ne treba žuriti, ali dobro.
Dobro. Naravno.
Bacam se na posao pa ti javim.
Dobro, mazgo.
Jebote...
Što je htio?
Danas snimamo Navidades.
Jesam ti rekao?
Zapovijedi su zapovijedi.
Aha.
CIUDAD DE MEXICO, 1992.
Micky.
Dušo. Ljubavi moja, znam.
Sve znam.
Žao mi je. Bio sam...
Jako zauzet. Ne javljaš mi se, ne zoveš...
Imao sam par užasnih dana.
Imaj razumijevanja. Daj mi vreme...
Ili smo zajedno ili nismo.
-Želiš da prestanem tražiti mamu? -Ne.
Samo me ne guraj od sebe.
Ne guram te od sebe, trebam vremena da riješim ovo.
To je ista stvar.
Dobro.
Reci mi što da radim.
Što trebam učiniti?
Idem u New York.
Stvarno?
S kim?
Ximena studira glumu ondje i pozvala me.
Sigurno idem.
Idealno, zar ne?
Da, jer mi se ne javljaš.
Ne zoveš me, nemam pojma kako ide potraga za mamom.
Ne znam kako su ti braća.
Zašto bih ostala?
Imaš pravo.
Zašto bi ostala?
Ali kako to misliš „žele im oduzeti kuću“?
To je rekao.
Ne znam što se zbiva s njim.
Otkad je razgovarao s Titom, izgubio je razum.
Ne spava, živčan je.
Ne želi se odmoriti. Neki je dan čak vikao na Sergija. Ne znam što da radim.
Trebao bi prestati s tom istragom.
Razgovaraj ti s njime.
Sluša samo tebe.
Da pogodim, rekao je da...
ignoriram Sergija, da sam loš brat,
ne javljam se Ériki i zabrinut je za mene. Zar ne?
Točno.
Ali nije samo on zabrinut za tebe.
Koliko dugo surađujemo? Šest godina?
I koliko sam toga vremena potrošio tražeći mamu?
Nije bilo dana kad te nisam podržavao.
Ali onda...
Shvatio sam...
Ni jedan ishod neće te zadovoljiti.
I to će te povrijediti. To moraš shvatiti.
Pretpostavimo...
da otkriješ da je Luis kriv.
Što bi onda učinio?
Bi li objavio: „Moj je tata to učinio.“
Ne možeš.
Znaš što bi to značilo.
Onda...
čemu sve ovo?
Zbog istine.
Istine?
Koje istine?
Tito kaže da je kriv tvoj tata.
A možda je ipak Tito kriv.
Ili netko treći.
Zar ne shvaćaš?
Kako ćeš stvarno znati?
Ovo nema kraja.
Žao mi je, znam da je ovo teška tema,
no jedina je istina da je tvoja mama...
Tvoje mame više nema.
Mislim da joj ne bi bilo drago vidjeti kako propuštaš život tražeći je.
Dobro, dosta.
Je li predavanje gotovo?
Micky.
Samo trenutak.
Našao sam pjesmu Juana Luisa Guerre koja bi mogla biti točno ono što tražiš.
Slušaj melodiju.
Stihove.
Što misliš?
Da me nikad više nisi dotakao!
Ne, Patricio, ne možeš tako.
Otišao si Renéu meni iza leđa.
Petljaš se u tuđe poslove,
pratiš Mickyja kao nekakav torbar.
A ovdje si tek dva tjedna. Ne možeš tako!
-Moram te otpustiti. -Razumijem te.
Ali te molim da poslušaš...
Nemaš me što moliti, samo me shvati.
Ne držiš se reda.
Ne ide to tako.
Oprosti mi, Hugo.
Poslušaj ovu Guerrinu pjesmu.
I da je Gardelova,
to ne može ispraviti ono što si učinio.
Shvaćaš li što govorim?
Potpuno te razumijem.
Nikad više neću prekoračiti svoje ovlasti.
Ova je pjesma savršena za Luisa Miguela.
Ne kažem to jer radim za njega.
Ovo govorim kao njegov obožavatelj.
CIUDAD DE MEXICO, 2005.
Ne, oprosti...
Ponekad se čini da su svi osim mene gluhi.
Nisu li mu rekli da mora mirovati godinu dana?
Godinu dana. A mi pjevamo jebene božićne pjesme.
Ako Micky kaže da može pjevati, onda može pjevati.
Naravno. Kao da ga ne poznajemo.
Evo me, idemo!
Hajde već jednom.
Idemo.
Pogledaj se, stari.
Što?
Nema potrebe da to radimo sad.
Ništa se neće dogoditi ako odgodimo.
Čuj njega.
Idemo.
Slušaj me, Micky, ne moraš to sad raditi.
Prestani!
Kako je moj bend večeras?
Kako si?
Spremni?
Super.
U redu je, pusti. To je samo voda.
Pokušajmo. Može?
Idemo.
Tiha noć
Sveta noć
Ponoć je, spava sve
Micky? Jesi li dobro?
Da stanemo?
Još jednom.
Ne žuri, prati moj glas.
-Prati me. -Još jednom.
Ožeži, Nico.
Tiha noć
Sveta noć
Ponoć je, spava sve
Samo Marija s Josipom bdi
Micky?
Micky, jesi li dobro?
Micky.
Čuješ li me?
Micky, čuješ li me?
Ništa strašno.
Ne brini se.
Vodi me odavde.
Naravno. Može.
Gospodo, gotovi smo. Dosta je.
-Dobro sam. -Idemo.
-Dobro sam, kvragu! -Dobro.
Kako ide s Bergsonom?
Situacija ide svojim tijekom.
Moraš se osloniti na svoje prijatelje, obitelj, braću, ljude koji te vole.
Trenutno ti treba bliskost.
Što je s tvojom kćeri?
-Mojom kćeri? -Da.
Ne znam ništa o njoj, Hugo.
Čekaj. Nemoj se ljutiti.
Ali čini mi se da je sve dio istog problema.
Voljeni ljudi, gnijezdo, obitelj.
Oprosti mi, ali razmisli.
Možda ne istoga trena, ali vrijeme je da se opet zbližite.
Ne znam.
-Ti odlučuješ. -Možda. Ne znam.
-Dobro. -Eto, onda...
Slušaj, još nešto...
Evo.
-Što je to? -Poslušaj je.
To je pjesma koju je Patricio gurao.
-Nevjerojatno! -Znam.
Jednako razmišljamo.
Nevoljko to priznajem, ali znaš što?
Pjesma je savršena za album.
Savršena.
Poslušaj je.
-Dobro, hoću. -U redu.
I razmisli o onom.
Poslušat ću je.
Dobro.
-Gospodine. -Da?
Idemo.
...Marcela
Zašto si još budan?
...istinu o velikoj ljubavi, Marcela
Što to gledaš?
Sjećaš li se tog dana?
Da.
Prije tvoga rođenja.
Ovo je ljubavna pjesma za tebe, Marcela
Jako su se voljeli, zar ne?
Uvijek ću te obožavati, Marcela
Da.
Jako su se voljeli.
Hej...
Vrati se u krevet.
Dobro?
Gledat ćemo to skupa drugi put.
Odmori se.
-Halo? -G. Bergson?
-Ovdje Luis Miguel. -Da?
Odlučio sam...
Nemojte više ulaziti u kuću.
G. Gallego, jasno vam je da Mossad ne čini usluge bilo kome?
Ispričavam se. Znam.
Cijenim sve što ste učinili, ali...
Ne mogu.
G. Gallego, naša je suradnja završena.
Razumijem.
Više nećete moći doći do nas.
Što si dogovorio s Bergsonom?
Ništa. Mislim da...
Više mi se nikad neće javiti.
Hvala.
Žao mi je, Micky.
Imao si pravo.
Trebamo...
gledati prema naprijed.
Ona bi to htjela.
Znaš što?
Ne znam...
Neću izgubiti nadu.
Nikad.
Posvetit ću čitav album mami.
Što god želiš.
Idemo?
Idemo.
Pato.
Micky.
Drži se.
Hvala.
Remek-djelo, Pato.
Osobito trenutno za mene.
Dobro. Ožeži.
Bok.
-Micky. -Kako si?
Micky, želiš li što popiti?
Ne, dobro sam.
Sasvim dobro.
Hej...
Samo mi reci jedno. Ona...
Mrzi li me?
Ne mrzi te.
Micky,
jedva čeka da te upozna.
„Kad je ugledao zanosnu djevojku
i njezin improvizirani krevet,
približio joj se kao da je magnetiziran.“
-„Kleknuo je...“ -Zdravo, Michelle.
Zdravo.
Donio sam ti dar.
Luk nije savršen, ali...
Prijevod titlova: Filip Lažnjak