CÁDIZ, ŠPANĚLSKO, 1992
Lásko, mše začne za deset minut.
- Musíme jít. - Jo.
Jak ti můžu pomoct?
Už nijak, děkuju.
Víš co? Jeď radši s tátou.
Proč?
Musím mluvit s Hugem.
Uvidíme se tam, dobře?
Proč jsi nenechal Mossad dokončit vyšetřování?
Akorát jsme přišli o čas a nic se nezměnilo.
Promiň, chtěl jsem ti pomoct.
Ne.
Neměls právo je kontaktovat na vlastní pěst.
Před rokem ji viděli vycházet z banky, to je přece dobrá zpráva.
Dobrá zpráva bude, až uvidím svou mámu.
Příští týden máš schůzku s člověkem z Mossadu.
Neztrácej naději.
Jdeme.
Modleme se za našeho bratra Luise Reye
a za všechny zesnulé, které jsme poznali a milovali.
Modleme se k Bohu.
Vyslyš naše modlitby.
Ó Pane, jenž jsi zářivým světlem,
jenž osvětluješ naši temnotu a vedeš nás v naději,
dokud nedosáhneme říše světla, říše věčného míru.
Sešli jsme se tu, abychom se modlili za věčný klid
našeho bratra Luise Reye, jehož k sobě povolal Hospodin.
Modleme se za věčnou spásu,
aby došel toho místa plného světla a míru.
Modleme se také za jeho rodinu.
Za jejich víru ve vzkříšení Ježíše Krista, a aby jim přinesla útěchu.
Nazdárek.
- Co prachy? - Dyť je máš na účtě.
- Půlku. - Domluvenou částku.
Chci dvojnásobek.
Co jsme ti slíbili,
tos dostal.
Od nás už neuvidíš ani zasranej halíř.
Sergiño, musím do Madridu, ale brzo se uvidíme, jo?
Poslyš.
Slibuju, že spolu budeme daleko častěji.
Pojď sem.
Micky?
Na slovíčko.
Docu, odvedeš ho, prosím tě?
Díky.
Měla jsem dát vědět, že je táta nemocný.
Nemusíš se omlouvat.
Snad chápeš,
že mi vždycky šlo jen o dobro naší rodiny.
Poslouchej.
Vím, žes za Sergiem nejezdil, protože ses vyhýbal tátovi.
Luis byl můj syn a vždycky mi bude chybět.
Ale byl to...
Nebudu popírat, že to s ním bylo těžký.
Nemůžeš za to, že ses bráškovi nevěnoval.
Ale faktem zůstává,
že se skoro neznáte.
Sergio půjde bydlet se mnou.
Prosím?
- Sergio bude bydlet se mnou. - Vážně?
A proč?
Co mu tady schází?
Nedovolím, aby můj bráška vyrůstal ve stejným prostředí jako já.
Tak hele...
Přestaň ze svýho dětství dělat kdovíjakou tragédii.
V 11 letech jsi byl bohatší než naše město.
- Nechci, aby byl s Titem. - Je to jeho strejda, o co ti jde?
Najmu si v Madridu právníka. Sergio bude bydlet se mnou.
STŘEDOZEMNÍ MOŘE, 2005
Na zdraví!
Micky, vím, že před koncertem nerad mluvíš o práci, ale je to potřeba.
Užil jsem si dovolenou, turné proběhne podle plánu a hotovo.
Ale já s Joem jsme se nezastavili, neošukali jsme jachtu plnou Rusek.
Byly to Švédky.
Vole.
Víš co? Po turné dostaneš volno.
Micky, turné už vydělalo skoro 90 milionů.
Kdy se zastavíš?
Nikdy.
Jo!
Prostě jsme bez dovolený, tím to hasne.
Překvapuje tě to?
Už sis na to mohl zvyknout.
- Máte se? - Fajn.
Skvěle.
Vždycky to takhle dopadne.
Ať si všichni naserou, kromě jeho.
- Joe. Mírni se. - Já?
Nepodíváme se ani na skládku, zato on si lítá Concordem do Řecka.
Concordem se už pět let nelítá.
- On ano, vsaď se. - Jenže on je tvůj šéf.
A když chce šéf na turné, uděláme turné a hotovo, tak toho nech.
- Počkej. - Do prdele.
Když nebude dovolená, co aspoň přidat víc koncertů?
- Víc si nahrabat? - Nejde to.
Za měsíc chce nahrávat novou desku, další koncerty nestíháme.
- Tak do práce, máme fofr. - Rozenej optimista.
Díky.
Tak pa v Mexiku.
- Nechceš, abych tu zůstala? - Uvidíme se za pár dní.
- Promiňte, že jdu pozdě. - To nic.
Váš manažer mě požádal, abych vás informoval o dosavadním vývoji.
Zdůraznil jsem mu,
že se jednalo a stále se jedná o probíhající vyšetřování.
- Jistě. - Ta žena z banky.
Je to někdo jiný.
Lituji.
Podle našich zdrojů...
je to jistá Alma Ferréová.
Před měsícem použila cestovní pas vaší matky,
aby se dostala na jeden z jejích účtů.
Neznám ji.
Je to jen jedna stopa, pane Gallego.
Nemusíte ztrácet naději.
To už jsem slyšel.
Jsem z Mossadu.
Najdu ji.
Věřte mi.
Dobrý den. Ahoj, Dulce, máš se dobře?
- Ahoj Lety. - Dobrý den.
- To je ale spoušť. - Já vím. Ještě to nedodělali.
Už to mělo být hotové.
- Kávičku? - Ano, prosím.
Dále.
- Můžu? - Pojď dál.
Mám hroznou zprávu.
Jakou?
Neumřu.
Ty blbče!
Já tě zabiju.
Žádná chemoterapie?
- Ne. - Takže?
Podle doktora stačí operace.
- A dál? - Mám přestat kouřit.
- Tak proč hulíš? - Copak teď můžu přestat?
Jdu pod kudlu a ještě mám přestat? A uprostřed toho zasranýho stěhování?
- Děláme pokroky. - Jaký? Vždyť je to děs.
Je to tu jak na stavbě, nemůžeme si sem zvát lidi.
- Bože. - Poslyš.
- Jak to vypadá s tím náborem? - Na co chceš brát další lidi?
Přece aby nám pomohli. Rozhlídni se kolem sebe.
A chci místního promotéra, co s náma bude spolupracovat.
Tenhle týden chci začít pohovory.
- Dobře, začnu hledat. - Skvěle.
- To je moje. - Jo.
Hugo.
Skvělá zpráva.
Dík.
Poslouchej mě.
Jsi stokrát lepší než všechny tyhle děti.
Mysli na brášku a na tatínka.
Jsi přece Gallego, syn Luise Reye.
Máš umění v krvi, chápeš?
Sergio.
Běž jim ukázat, co v tobě je.
Do toho.
Mrzí mě to, ale kluk patří Matildě.
- Jak „patří“? Je to můj bratr. - Ano, já vím.
Ale stanovil to váš otec, máme svázané ruce.
Nemůžete nic dělat, abych si ho mohl odvést?
Říkal jste, že strýc má na kluka špatný vliv.
Ten nejhorší.
Ale já potřebuju důkazy.
Musím se mít o co opřít, abych vám mohl pomoct.
Cokoli.
José, přemýšlej.
Je to vynikající místo, ještě ho ani nepojmenovali.
Já nevím. Peru není zrovna za rohem.
Tak mi pomoz, chlape. Copak jsme v Mexiku? Jsme v Kolumbii.
- Já vím, že je to blíž. - Tak o co jde?
Dneska tu máme poslední koncert.
- No a? - Šéf nebude chtít přidávat.
Leda, že by to fakt stálo za to.
Kolik by sis představoval?
- Jdete pozdě. - No jo.
- Deset. - Deset?
Nezdržuj mě, Aurelio. Kolik myslíš, že stojí koncert Luise Miguela?
Osm.
Že seš to ty.
Nekňourals, že chceš dovolenou?
Je to jeden koncert navíc, neběžíme ironmana.
Je vidět, že se mu nestaráš o harmonogram.
Chceš říct, že se kopu do zadku? Že mu nosím krevetový tacos, nebo co?
Tak dost, Joe.
Nech toho.
Nikdy jsme tam nehráli, nezdá se mi to.
Není to špičková hala, nebudeme tam hrát. Tečka.
A dost.
Ani nevíš, kolik nabídli.
Nezájem.
Ty mě fakt sereš, vole.
Víš co? Uděláme to takhle. Hoď se do klidu a pak to proberem.
Žádám tě, abys to zvážil.
Aspoň na vteřinu.
Ta nabídka fakt stojí za to.
Vyslechni mě.
Schválně. Povídej.
Šest mega.
Za jeden koncert.
To mě poser.
- Slušnej ranec. - To bych řekl.
Víš to jistě?
Tak dobře, zeptáme se Mickyho, jo?
Přivedu ho.
...a nemohl tu nohu dostat ven.
MEXICO CITY, 1992
Skvělá historka, Patricio.
Ale...
přejděme radši k tomu, proč jsi přišel.
Magisterský titul z Bostonu, druhý titul z Bostonu...
- Tvůj životopis na mě udělal vážně dojem. - Dojem? Copak hledáme tlumočníka?
Počkat.
Snad nefandíš Riveře.
- Fandíme. - To je zločin.
Ne.
- Tudy cesta nevede, Patricio. - Jmenujte mi jediného schopného hráče.
- Třeba stovku. Beto Alonso. - Beto Alonso nic neumí.
Že Beto Alonso nic neumí?
Francescoli, Onega, Labruna...
Boca má podle tebe lepší mančaft?
- Ángel Clemente Rojas. - Rojitas. To určitě.
Ani omylem. A aby bylo jasno,
nikdy bych nenajal člověka, co fandí Boce.
Takže díky za tvůj čas, bylo mi ctí, ale snad někdy jindy.
Proč řešíme fotbal, když ti musím dát za pravdu?
Hugo, volal mi René.
Jo, víme, žes pracoval pro Reného.
Snad to nevadí.
No, vlastně je to ještě horší, než že fandíš Boce.
Nebudu vás zdržovat.
Můj životopis máte, víte, co dokážu, a dělat pro Luise Miguela by byla pocta.
Stejně jako dělat pro vás.
Ozvete se, nebo už máte hotovou smlouvu?
- Dík, žes přišel, Patricio. - Těšilo mě.
- Mám zavřít? - Ano. Díky.
Tak co?
Bereme Mestreho?
Promyslím to.
- Vědí jistě, že to nebyla máma? - Stoprocentně, Alexi.
Mají fotky a všechno, nebyla to ona.
To není možný.
- Co? - To je sousedka.
Jaká sousedka?
María. Byls věčně v tahu, nemůžeš ji znát.
- Uklízela u sousedů v Las Matas. - Ne, tahle se jmenovala jinak.
Buď se pletou, nebo si změnila jméno.
Nevím, ale přísahám Bohu, že to je María.
Tak proč vybírala máminy peníze?
Netuším.
Ale když má její pas, určitě ví, kde je.
Dává jí prachy, chrání ji.
Musíme ji najít a promluvit s ní.
Víš co? Jeď za Sergiem, já s nima promluvím a něco vymyslím.
Krůček za krůčkem, Alexito.
Krůček za krůčkem.
Chápu to dobře?
Nejdřív dáš výpověď, a pak chceš, abych ti pomohl sehnat práci jinde?
Chceš, aby Luis Miguel dělal se mnou, nebo s někým cizím?
Co ti radši zvednout plat, než najímat toho Mestreho?
Protože já už tu nechci pracovat.
- To ti pěkně děkuju. - Nabídni to místo Mestremu.
- Znám ho, není to blb. - Aha, tak on není blb.
To abych si pospíšil a najal ho.
Dej mu práci a zbytek nech na mě.
V Publishow u Huga ti budu užitečnější.
Pomozme si navzájem.
A Micky?
Má moc práce, ale dorazí, jak to půjde.
Řekla ti babička, že budu v reklamě?
- V reklamě? - Jo.
Kdo ti to dovolil?
Je to reklama na stolní hru, na piškvorky, vždyť víš.
Budu taky zpívat.
Zpívat?
Nerozumím.
- Proč budeš zpívat? - Co?
Ty nemáš radost, Alexi?
Sergio byl na konkurzu a dopadl skvěle.
Dostat ho do televize už byla hračka.
- Tos mu sehnala ty? - No jistě, kdo asi?
Zůstaneš na večeři?
- Zůstanu. - Výborně.
- Cibulačka, jak to máš rád. - Díky, babi.
Jak dopadl konkurz, Sergiño?
- Bezvadně. - Dojdu pro víno, oslavíme to.
Zní to slibně.
V Madridu žije jistá María Carrasco. Proberu to se svým týmem.
- Ozvu se. - Ne... Chci její adresu. Já...
Potřebuju adresu, je to naléhavé.
Nechte nás pracovat, pane Gallego.
Heleďte, byli jsme sousedi, určitě mě neodmítne.
Nevíte, na čí je straně. Je to moc riskantní.
Potřebuju její adresu, nemůžu čekat. Je mi líto.
Jak chcete. Pište si.
Uvidíme, ale holky si neberu.
- Proč ne? - Lalo Mestre, příteli.
- Pato. - Jak se máš?
- Dobře. - Nevypadáš tak.
- Rád tě vidím. - Tak co?
Něco pro tebe mám.
Ukaž.
- Marianuco. - Zlato.
- Jak se máš? - Dobře, a ty?
Krásná jako vždy.
- Díky. - Jak se mají rodiče?
Skvěle.
Naše mámy se minulý týden sešly na partičku.
Zmiňovala se.
- Ty stařenky to s kartami umí. - Nikdy se nezmění.
A tyhle holčičky budou Sofía... a Renata.
Nejhezčí holčičky z celého klubu.
Blahopřeju, Lalo.
Jsem rád, že ti WEA dala to místo v Monterrey. Parádní džob.
V Monterrey?
- To jsem netušila. - Je o něj rvačka.
Pochopitelně.
No... chtěl jsem ti to... chystal jsem se ti to říct.
No nic, nebudu rušit a vrátím se ke golfu.
Skvělá práce, Lalo.
Ať se ti daří, ukaž jim to. Mějte se.
- Marianuco. - Pa.
Jaké Monterrey?
Nehraj si s jídlem, Julieto.
- V Limě jsme přece byli loni. - Nehráli jsme tam už dva roky.
Tak to necháme na příští léto.
Počkat. Za týden máme tamto...
- Desku Big Band, Navidades... - Ano.
Nevadí, to stíháme.
Jenom koncert navíc.
Ale někde, kde to neznáme, a je to dost narychlo.
Nezapomeň na muzikanty, Micky. Jedou nonstop, jsou kaput.
Micky, budeš první Mexičan, co si tam zahraje.
Ta hala voní novotou, ještě ji ani nestihli pojmenovat.
Představ si to.
Fórum Slunce.
Děláš si prdel? To už přece existuje.
Tak Fórum Luise Miguela.
To máš jedno.
Hlavně že ho po tobě pojmenujou.
Šel bych do toho, ale...
jedině za dvojnásobek.
Na to zapomeň.
Dostaneš čtyřnásobek dnešního honoráře.
Čtyřnásobek.
- Je to domluvený. - Šest mega, frajere.
Zařiďte to.
Spolehni se.
Marío.
Pamatuješ si mě?
Co víš o mojí mámě?
O Marcele? Neslyšela jsem o ní, co jsem odešla z Las Matas.
Určitě?
Mám totiž důkazy.
Před necelým rokem...
jsi vybírala peníze z banky na pas mojí mámy.
- Ne. - Marío.
Řekni, kde je, nebo jdeme na policii.
Policie se nebojím.
Tak koho?
Co je, Micky?
Seš v cajku?
Micky.
Co je ti?
Micky.
Co se stalo?
Byl to Tito.
Co?
Ten zasranej zmrd.
Co říkala María?
Že ji uplácel.
A že to byl on...
kdo ji poslal s pasem do banky.
Že tehdy v Las Matas...
Alexi...
- Že když... - No?
Že...
Že slyšela křik.
Ten den v Las Matas.
A že když se šla podívat...
Otevřel jí Tito...
a měl košili od krve.
Musíme toho zkurvysyna zmáčknout.
- Rozumíš? - Jasně.
Poslyš.
Musíme dostat Sergia pryč.
- Vítejte, Tito. - Jak se vede?
Skvěle.
Jistě si vzpomínáte, že jde o bratrance Luisita Reye.
A po mé levici sedí Sergio Gallego Basteri.
Půjdeš k nám?
Pojď k nám, pojď na klín.
- Stará se o tebe babička, viď? - Jo.
A co tvůj bráška, Luis Miguel?
Nedávno jsme se viděli.
Strýček povídal, že nám zazpíváš.
- No... - Ano.
Zpívá jak anděl.
Vážně? Tak uvidíme. Do toho, Sergio, zazpívej nám.
Jasný jak facka, ne? Udělají si z něj dojnou krávu.
Sergio nemůže být s Titem.
Nepřijde mi, že by to tomu chlapci vadilo. Možná je nervózní, že je v televizi,
ale nevypadá, že by ho nutili.
Prostě si ho chci vzít do Mexika.
Moc mě to mrzí, ale tohle není důkaz zneužívání.
Fakt vám chci pomoct, ale tohle bohužel nestačí.
Nerada ruším, pane advokáte, ale máte telefonát.
Omluvte mě.
- Potřebujem lepšího právníka. - Ne.
Potřebujem lepší plán.
Tak ať je naše spolupráce produktivní.
Tudy.
Tvá kancelář.
Dámy, tady pan Robles u nás bude pracovat,
nechte mu prosím tuhle místnost.
Omluvte mě.
Díky.
Kancl není nic moc, ale řekl bych, že...
Vůbec ne, je perfektní. Prostor je to nejmenší. Díky, Hugo.
- Zlom vaz.
- Díky. - Ať slouží.
Dík.
Souhlasím.
Co to radši probrat osobně?
Za hodinu? Super. Tak jo, budu tě čekat. Dík.
Máš dvě hodiny, aby ses dostal na letiště. Dáš to?
Určitě to chceš?
Jasně. Věřím ti.
Věřím ti.
Zlom vaz.
Řekl jsi babičce, že někam jedeme?
Jo, Sergio.
Mluvil jsem s ní.
Je moc ráda, že budeme spolu.
Máš taky radost?
- Jo. - Super.
Tak jo, vyrážíme. Šup.
Pojď.
Jdeme, Micky, už dohrálo intro.
Říkal jsem, že hrajem jenom na špičkových štacích. Tohle je děs.
Bože, tak pro jednou nejsme v Národním.
Kdyby jeho kariéra závisela na tobě, skončíme v zasraným karaoke klubu.
Jasně, protože Luis Miguel za všecko vděčí tobě.
- V podstatě. - Máš farářskou košili.
- Jdeme. - Micky.
- Na. - Zkus to.
Dík, žes přišel.
Za málo. Chtěls probrat Sergia, ne?
Jsem rád, že se zajímáš o jeho kariéru, že mi pomůžeš s jeho rozjezdem.
Sergio je na cestě do Mexika.
S kým?
Alejandro ho odvezl na letiště. Už ho v životě neuvidíš.
Ne, Micky, Sergio zůstane s Matilde.
Myslíš, že vás nechám ho zotročit, jako jste zotročili mě? Leda tak hovno.
- V tom případě se nemáme o čem bavit. - Ale máme, to se neboj.
Třeba o Maríi Carrasco.
- Nevím, o čem je řeč. - Aha, ty nevíš.
Nepamatuješ si hospodyni od sousedů z Las Matas?
Cos ji uplácel a vyhrožoval jí? Cos jí sebral mámin pas? Nic ti to neříká?
Ne. Nevím, o koho jde.
Jsou pěkně nažhavený, dej jim pořádnej kotel. Ale hele...
Už mě mrdá, jak se Joe sere, do čeho nemá.
Neslyšíš ten dav? Jsou u vytržení.
Ale zvuk...
- Zvuk stojí totálně za píču, ne? - Odkdy seš odborník přes akustiku?
Nandej jim to.
Já vím, že víš...
kde je moje máma.
Fakt nevím, Micky.
Dobře.
Do prdele!
Kde je moje máma?
- Já nevím! - Ale víš, ty zkurvená svině!
- Kde je, ty imbecile? - Fakt nevím!
Kurva! Měls košili od krve, ty hajzle!
- Zabiju tě! - Já to neudělal!
- Cos jí udělal? - Byl to tvůj táta!
Donutil mě vydírat sousedku!
Dal mi pas, účty...
Co jí udělal?
- Co jí udělal? - Byla to nehoda. Hádali se...
- Co udělal? Kde je máma? - Jeď do Las Matas!
Hledej ji v Las Matas. Byla to nehoda, Micky.
To ne.
To není možný.
Všichni ven!
Tomu nevěřím.
Joe! Sanitku, honem!
Zavolej rychle sanitku!
Všichni ven!
Překlad titulků: Jiří Nehyba