EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Som barn i Kanada blev jag jagad av en björn.
Jag gick i skogen och råkade stöta på en björn.
Den sprang mot mig och jagade mig.
Jag sprang och gömde mig i en stuga,
och hörde den trampa omkring utanför.
Den andades som i The Revenant.
Och jag var så rädd.
Det störda är att jag inte är helt säker på att det verkligen hände.
Jag minns det. Jag har ett minne av det,
men om nån ifrågasatte det under vapenhot…
Det är suddigt. Det är så mina tonår känns.
Allt är suddigt. Jag hade förhållanden
som jag tolkade på ett sätt, som att vi var kära,
men det kanske var nåt helt annat.
Och nu ser jag tillbaka på det för första gången
och tänker: "Vad fan?" Förstår du?
Det fattas en slutkläm.
Det är inget skämt, Donna. Det är nåt jag bearbetar just nu.
Jag har nåt som kan muntra upp dig. Stora nyheter.
Sa jag inte att det skulle komma?
Hör på det här. Arnie Rivers.
-Vad är det med honom? -Han ringde.
Han vill ha med dig och Jack i sitt program.
Tv, Mae. Tv, för fan!
Nej. Vad är det här?
Förlåt, det är Arnie Rivers. Det är precis sånt jag menar.
Han ville visa mig sin köttflöjt på toa.
Såna som han gör att jag fyller skåpet med Tupperware och PTSD.
En läkare sa det. Ursäkta.
"Ursäkta"? Mae, det är ju otroligt. Har du blivit utnyttjad?
Ja, lite, men jag är inte speciell.
De flesta har det och de klarar sig. Du också?
-Självklart. -Vad ska du göra åt det?
Exakt. Vad ska du göra åt det?
Fan.
Ingen pratade om det när jag var i din ålder.
Jag kunde bara skriva upp namnen i min svarta bok.
De får brinna i helvetet för det de gjort.
Men det är annorlunda nu.
-Du har en plattform och en möjlighet. -Att göra vadå?
Du ska medverka i programmet
och avslöja hans smutsiga byk i direktsändning.
-Jag vet inte vad det skulle åstadkomma. -Vedergällning.
Rättvisa. För alla hans tidigare offer.
Du blir som John Wick i John Wick: Chapter 3.
Jag har alltid velat vara John Wick.
Okej, tack.
-Ni kan lita på… -Jag har nyheter. Vem talar du med?
-Vem talar du med? -Dig.
Jag också. Hej, Mae.
Hej, Phil.
Okej. George, jag har stora nyheter.
-Jaså? -Lyssna bara.
Jag ska vara med i Fun Junk.
-Arnie Rivers program. På tv! -Va?
Oj, då.
Ja, jag vet att det äcklet var på mig, men vet ni vad?
Jag ska ta upp det i direktsändning.
Visst är det grymt? Som Kill Bill.
Jag vet inte vad jag ska säga. Det är både modigt och vansinnigt.
Det är bra! Donna tycker det.
Nu tar jag itu med allt sånt som gör mig så jävla arg.
-Det är bra. -Jag följer med.
-Jag också. Vi åker allihop. -Nej, jag vill göra det själv.
Jag vill hantera det själv, som en stor pojke.
Jag är vuxen. Jag fixar det. Det är proaktivt.
Vad sägs om att börja med terapi? Det här känns kaotiskt.
Nej, nu måste jag skriva skämt. Första tv-framträdandet!
Vad ska jag ha på mig? En svart T-tröja? En vit T-tröja?
Jag måste packa kläder!
-Hallå? -Hej, pappa.
-Malcolm, menar jag. -Hej, Phil. Nåt nytt?
Ja, en del.
Kusliga nyheter.
Herregud.
Nej, det är inte sant.
Snälla Clocky. Jag är inte döende.
Jag har bara inte tid med gruppen längre. Tyvärr.
-Är det för att vi gjorde slut? -Du har varit toppen.
Det är bara… Förlåt.
Clocky.
Clocky, sluta.
Ursäkta.
Jag kanske har missat nåt, men var det inte din idé
att ses på onsdagskvällar och prata om ett stort terminsarbete?
Det gör mig lite förvirrad.
Tack. Ja, det var min idé.
Men Mae har det svårt just nu,
och jag måste finnas där.
Jag måste prioritera henne.
Det här får komma i andra hand.
Kan vi avsluta med en gruppkram åtminstone?
Kan vi inte gruppvinka istället?
Först ska vi gå igenom manus och sen är det genrep, tror jag.
Har du tänkt på hur du kommer att må efteråt?
Då känner jag mig som Liam Neeson.
Äntligen ställer jag folk mot väggen. Är håret okej?
Det ser alltid likadant ut.
Du är som en animefigur.
Det var Scott och andra i Kanada
som du skulle ställa mot väggen, inte Arnie.
Vem bryr sig om Scott? Jag har redan brutit kontakten med honom.
Han är en nolla.
Ingen bryr sig om en tekniker på en komediklubb.
Det här är annorlunda. Det är nån med makt.
Det är stort.
-Okej, hej då. -Hej då. Vi ses där.
-Jobbet, då? -Jag tog ledigt för din skull.
Det är snällt, men det behövs inte.
Jag är ingen invalid. Jag är en krigare.
Som Rufio.
Jack, ändras mitt hår aldrig?
Herregud, tänk om jag gråter på inspelningen? Jag är rädd.
-Vi ses där inne. Jag ska kolla en grej. -Okej.
Får man gå på toa, tror du?
Phil?
Nej.
Vad menar du? Jag sa åt dig att inte komma.
Dina föräldrar bad mig göra det.
Vad pratar du om?
Bli inte sur. Vi började prata.
Började du prata med mina föräldrar i Kanada?
De är oroliga. Du struntar i deras samtal.
Nej. De respekterar inte mina beslut eller mitt privatliv.
-Inte du heller. -Vänta. Lyssna på mig.
Det här är ingen bra idé.
Du har PTSD, kompis.
Prata med en yrkesmänniska istället för din agent.
Donna är yrkesmänniska. Agent är ett yrke.
Det här är första gången på åratal som jag har känt mig stark och laddad.
Jag känner mig som Kylo Ren. Jag vill göra det på mina villkor.
Är det på dina villkor, Mae? Det känns inte så.
För mig är showbiz helvetet.
Rena helvetet.
Tro mig, jag vet. Jag är från Hollywood.
Alla är skorpioner som Donna, som utnyttjar ens vånda som handelsvara.
Det är mitt jobb. Jag älskar showbiz. Jag kanske är en skorpion, då.
Och enligt Donna är trauma trendigt. Jag litar på henne.
Jag litar på henne mer än dig,
för hon förföljer mig inte i konstiga mössor.
Åk hem, Phil.
Ursäkta.
Ohoj, kapten.
Pappa?
-Vad gör du här? -Jag tänkte höra hur du mår.
Jag är upptagen. Du kan inte komma utan att ringa först.
Jo, för jag äger huset.
Jag vill bara ta din gamla spjälsäng och barnvagn till bebisen.
Han kommer om tre veckor. Vad spännande att bli pappa.
Du är redan pappa, som du kanske minns.
Visst, ja.
Strunt samma. Det passar dåligt. Jag är sen.
Jag ska till inspelningen av Fun Junk. Mae, min flickvän, är med.
Minns du henne?
Ja, jag fick mejlet. Kul.
Förlåt att jag inte svarade. Det var semifinal i Wimbledon.
-Okej. -Jag kan följa med.
-Det tror jag inte. -Jo.
Vi kan prata och jag kan träffa Mae.
Jag kan köra. Jag har Jaggan.
Jag står på gästlistan.
Du kan nog inte få en biljett så här nära inpå.
Fixat. Enkelt. Strålande.
Då hämtar vi bebisgrejerna. Sätt på tevatten.
Kom in.
Hej, raring.
Okej, vi tar oss en titt.
Lite rouge, ögonskugga och läppstift, sen är vi klara.
Vi kanske kan hålla det enkelt.
Det är bara för kameran.
Herregud.
Kan du inte sminka mig som du sminkar pojkar?
Men du är ju ingen pojke.
Inte ska du väl krångla till det?
-Mae! Hej. -Hej.
Tack för att du är med i Fun Junk.
-Tack för att jag fick komma. -Det blir toppen.
Vi börjar med en liten reklamsnutt där du får presentera dig.
Manusförfattarna har redan skrivit dem. Jack gör sin nu.
-Och tagning. -"Jag är Jack Barry.
Jag är som Seth Rogen, men utan hjärna eller karisma.
Se mig sätta tänderna i nyheterna.
Nu blev jag hungrig."
Underbart. Jättekul. Jack.
Läs igenom din. Vi försökte skriva med din röst.
"Hej, Mae Martin här. Jag ser tydligen ut som en pojke.
Jag fattar inte riktigt, men det är lite coolt."
Lysande. Massor av entusiasm. Sälj in det.
Och tagning.
"Hej! Mae Martin här. Jag ser tydligen ut som en pojke.
Jag fattar inte riktigt, men det är lite coolt."
-Det känns inget vidare… -Låt henne tala fritt. Hon är bra på det.
Arnie.
-Hur är det? -Hej.
-Tack för att du kom. -Tack själv.
Jag ska ta hand om dig. Det blir toppen.
Bort med dig, Maureen.
-Jag tar med mig Mae. -Visst.
Hej, Arnie.
Du, Mae…
Jag vill be om ursäkt för den där incidenten
då jag försökte visa dig min berömda penis.
Det var helt stört. Allvarligt.
Jag mådde inte alls bra då, men det är bättre nu.
Vad bra.
Du är inte den första komikern
som opåkallat visar kuken för mig på jobbet.
Vad kul.
Nej, det är så klart inte kul.
Men du fattar. Tack för att du tog det så bra.
Om du gör bra ifrån dig kan jag presentera dig för cheferna sen.
De letar alltid efter roliga människor.
Är allt bra?
Ja.
-Jag är bara taggad. -Bra. Jag ska heja på dig.
Att bjuda in dig var mitt sätt att be om ursäkt.
Arnie, vi behöver dig.
Vi ses på dansgolvet.
Berätta om ditt jobb.
Vem ställer till oreda? Vem ligger med vem?
Det är en skola, inte ett sexhus.
Berätta. Hur är det?
Jag grundade en grupp för social aktivism. Den var bra, men jag hoppade av.
Varför det?
Mae har mycket att bita i just nu.
Okej.
-Åh. -Vad gör du?
Jag ska hoppa in på Sunglass Hut.
-Nej. Vi blir sena! -Det är lugnt.
-Det går på ett kick. -Nej!
Det här känns fel.
Har vi kört vilse?
Nej, då. Det är en genväg.
Lita på mig.
Herregud. Är det en nakenbild?
Jäklar i min låda, det är Vivian.
Vi träffades på gymmet.
Fantastiska tuttar.
Skämtar du?
-Vadå? -Du ska ha barn med din nya fru!
Camilla och jag har ett öppet äktenskap.
Va?
-Är det sant? -Ja.
Jag har lite vid sidan om. Det har Camilla också. Ingen är svartsjuk.
Det är toppen. Det gör oss starkare.
Herregud.
Jag trodde alla yngre gjorde så.
Särskilt du och Mae, så trendiga som ni är.
Mae är rätt traditionell.
Det är hon. Hon blir stressad.
-Vi skulle inte kunna göra så. -Okej. Visst.
Vad synd.
Ska jag göra en handbromssväng?
-Nej. Då kör du i diket. -Inte alls.
Jag är som Bond. Titta.
Nej, pappa!
Okej, hojta om ni har varit på en inspelning av Fun Junk förut!
Okej.
Då vet ni att det är en liveinspelning.
Peta er inte i näsan, håna inte och håll energinivån uppe.
Där är mamma.
Hallå.
Redo att ge honom vad han tål? Andas djupt.
Direkt efter pausen ser du honom rakt i ögonen och säger:
"Du, ska vi snacka om att du är ett jävla äckel,
ditt snuskiga svin?" Fast med dina ord.
-Jag har nog ångrat mig. -Va?
Har vi funderat på vad som händer efter sändningen?
Nej. Det är det roliga.
Det blir tabloider, morgonsoffor,
en helsida i The Sun och kändis-Big Brother.
Ja, men jag kanske vill satsa på att få en Netflix-special.
Och hans advokater kan ge sig på mig.
-Låt dem komma. -Mae och Jack, var redo.
Tänk om jag minns fel, då?
Sluta fåna dig nu.
Du gör det för alla som inte har en plattform.
-För mig. -Dags för Mae och Jack om tre…
Nu välkomnar vi våra gästspelare,
Jack Barry
och Mae Martin!
Välkomna till ett nytt avsnitt av Fun Junk.
-Mae, kul att du är här. -Tack, Arnie.
Nu klarar ni mångfaldskraven.
Tur att det var du som sa det.
Jack, hur är läget?
Jag ville bara ha snacksen.
-Hur lång tid tar det? -Motorn är full med pinnar.
Men den klarade sig.
-Vi kan säkert åka om en timme. -En timme?
Jag ska vara där nu!
Spelar roll. Du ska titta på.
-Du kan vara sen. -Nej.
Om man ska finnas där för nån måste man vara på plats.
Då kan man inte komma när det passar.
Vad pratar du om?
Du är den mest själviska personen jag vet.
Jag har aldrig varit det viktigaste för dig.
Nej, för du borde vara det viktigaste för dig.
Du förstår visst inte hur förhållanden mellan vuxna funkar.
Ibland får man sätta sina egna behov åt sidan.
Herregud, du låter precis som din mamma. En sån jävla martyr.
Jag stod ut i åratal med henne.
Jag var så olycklig. Det var hon också, och du med.
Du var ute i trädgården och sjöng sjömanssånger. Det var konstigt.
Ja, jag kanske är självisk, men jag tog kontrollen över min lycka.
Det borde nog du också göra.
Varför kom du ens idag, pappa?
Allt var bra förut, men nu sitter vi i ett dike när Mae behöver mig.
Jag kom för att jag ska få en son.
Jag vill att han ska en syster och att du ska känna honom.
Man får inte alltid som man vill. Jag springer istället.
-Jag hinner nog. Hej då. -George, vänta!
Vill du behålla pinnarna?
-Mae? -Är det Kim Kardashian i ett mariachiband?
Det får du en poäng för.
Det är dags för paus. Mae leder med sex poäng
och Jack har, som väntat, noll poäng.
Strax tillbaka.
-Hur går det? -Jävligt bra, Mae.
-Allvarligt? -Ja.
Du fick ju hoppa in för Brad Chester.
Bästa beslutet nånsin.
-Är det sant? -Ja.
Du är ung och rolig, precis som programmet.
Brad malde på om att nedmontera polisen.
Det borde vi göra.
Visst, och det har sin tid och plats,
men här är vi roliga, inte arga.
Kan du tänka dig att komma tillbaka? Kanske som gästvärd?
-Allvarligt? -Ja.
Självklart.
Vi kan höras nästa vecka och prata om dina idéer.
Vi kanske kan dra igång nåt.
Jag har en idé. Det är ninjakrigare, fast med sengångare.
Ja. Vansinnigt. Hörs sen?
Jag menar allvar.
-Ja. -Ja.
Är du redo?
Jag tänker så här.
Jag har sysslat med komedi sen jag var 13.
I 17 år har jag försökt få vara med i tv som komiker.
Nu är jag äntligen…
-Jag tänker inte göra det. -Det tänker du visst!
Nej, det tänker jag inte, Bilbo Bagger.
Vi är tillbaka om 15 sekunder.
Vi är tillbaka. Omgång tre i Fun Junk.
Hoppas att ni har druckit nåt, bajsat
och gjort er redo för ordlekar på högsta nivå.
Vem skriver den här skiten?
Jaha, mina gäster, kan nån ge ett exempel
på nåt ovanligt som man kan hitta i premiärministerns kylskåp?
Mae?
Arnie?
Minns du…
Jag vet inte.
Okej…
Du då, Jack?
Arnie, stämmer det
att du försökte tvinga Mae att röra vid din snopp på toa?
Vad sa du?
Mae, var det inte så?
Jack, du måste sluta med dina fantasier om mig och Arnie.
-Eller hur? -Ja.
Arnie, kan vi slemma ner Jack för det?
-Helt klart. -Det är slemdags!
-Hej. -Hej.
Ursäkta, jag skulle se Fun Junk.
-Jag heter George Lawson. -Okej.
Jag står med på Mae Martins gästlista.
Ja.
Ursäkta, men ditt namn står inte med.
-Är du säker? -Ja.
Tyvärr.
Jaha.
Okej.
Okej, tack.
Det är lugnt.
Vad hände?
-Jag stod inte med på gästlistan. -Va? Vilken jävla subba!
Nej, hon sa åt mig att inte komma, men jag envisades.
Vad håller jag på med?
Jag tog ledigt idag, utan att nån bad mig göra det.
Du förstår…
Grejen med martyrer är att de tänker: "Stackars mig."
Och innan de vet ordet av, har de blivit en hög ben och aska.
Är det vad du vill?
Nej.
Okej. Vad vill du, då?
Om du måste bestämma dig här och nu,
vad vill du med ditt liv?
Jag vill…
…vara bra på mitt jobb.
Jag gillar det verkligen, konstigt nog.
Bra. Och mer, då?
Jag vill rädda bina.
Jag vill göra barnen engagerade, för de kommer att ärva bina.
Och utöver jobbet?
Jag vill inte ha det som du och mamma,
som går på äggskal hela tiden.
Jag är rädd för att jag ska försvinna.
Och jag vill resa bort.
Gör det då.
Har du funderat på vad barnet ska heta?
-Skämtar du? -Vadå? Det är ett bra namn.
-Ska min bror heta George? -Ja, efter mig.
Du är ett sånt jävla praktarsel.
Vad vill du göra nu? Ska vi vänta på Mae?
Nej. Mae klarar sig.
-Kan du köra mig till jobbet? -Ja.
Vad fan tänkte du på?
Donna sa att du ville att jag skulle säga det.
-Jag svär. Jag tabbade mig. -Jag ville inte det här.
Skurken vinner jämt, och jag vet inte ens om jag är den goda.
Jag är inte skurken!
Snacka om att det där ballade ur.
-Vad hände med John Wick? -Dra åt helvete.
Ursäkta mig.
-Du är ute på hal is nu. -Va?
Skämtar du? Du får så klart sparken.
Va?
Du hamnar i min svarta bok, Mae!
BIN
Hörru!
Undertexter: Love Waurio