ОРИГІНАЛЬНИЙ СЕРІАЛ NETFLIX
Ну гаразд,
іду.
Добре, сосисочко. Ми ж побачимося за кілька тижнів?
Ага. Все буде чудово. Все добре. Це ж реабілітація.
Відпочину, це корисно.
Дякую, що ще раз заплатили.
Малкольме, обід?
О, так. Мати приготувала суп з молюсків.
Ага, дякую.
Чудово, гаразд.
-Мамо? -«Небесна гавань» Джерарда Менлі Гопкінса.
«Я мріяв бути там, де весна не забарилася,
я молив бути там, де немає негоди,
де зелень заполонила небесний затон,
з моря купелі».
Так, добре.
Добре? Ти зрозуміла?
Так. Звичайно.
Ми тобою пишаємося.
-Дякую. Хочеш зайти? -Аж ніяк.
Мей Мартін?
Нічого собі, Одрі!
Що я тобі сказала, коли ти виписувалася звідси?
Ти сказала, якщо я повернуся, ти мене прикінчиш.
-Рада бачити. -Як довго тебе не було?
Мені було років 18, коли я була тут востаннє.
Я закріпила матрац, щоб ти не викинула його у вікно, як колись.
Я більше так не роблю.
Якщо ти не чула, я тепер англійка.
Добре, я готова йти…
Телефон, Мей.
У мене нема телефону.
Берніс! Обшукаєш Мей?
Тобто ось цей телефон. Так, можна я на секунду?
СКОТТ
Я ЧУВ, ТИ В МІСТІ?
НА РЕАБІЛІТАЦІЇ ПРИЙДЕШ? ТАМ ЖЕ
Добре.
Зробімо це. Ти не хочеш супу з молюсків?
Ого! Мама Мукі!
Що таке, Різдво прийшло?
Готуюсь до багаторазового користування.
Я прочитала, що Амазонка зникає
зі швидкістю 52 000 кв. км на рік.
Чому мені ніхто не сказав, Філе?
Якщо нічого не робити, бджолам не буде де жити.
Як же бджоли, Філе?
Джорджі, ти говориш «бджоли» і «багаторазове користування»,
а все, що я чую, — це М-Е-Й.
Ні, я не хвилююся через Мей. Вона повернеться.
-Вона тебе кинула. -Я її перша кинула.
Тому вона вирішила, що має бути незалежнішою
і зцілитися абощо, і я це поважаю.
Годі тобі, вона одержима мною.
Вона написала цього вірша про те, що в мене ідеальні лікті.
Мої лікті взагалі ніякі.
Вона навіть не забрала свої речі.
-Вона повернеться. -Не повернеться.
І коли повернеться, то побачить, що я змінилася
на краще. І ми всі будемо дуже щасливі.
Я, ти, Мей і бджоли.
Я взагалі не хвилююся через це.
Допоможеш мені розібрати цю сморідну купу лахів?
Філе? Що таке?
Це мого тата.
Я не бачив його 30 років.
Він пішов з сім'ї, так само як Мей.
Що робиш?
Відбуваю свій строк.
Ага.
Намагаюся придумати жарт про локшину.
Ти пропустила йогу для жінок.
Я не ідентифікую себе як жінка тепер, просто щоб ти знала.
Як ти себе ідентифікуєш?
Як Адам Драйвер і Райан Гослінг.
Я ще з'ясовую насправді.
Так. У тебе нова сусідка.
Це Марша.
Маршо, це Мей. Вона живе в Англії, але зараз вона з нами.
Привіт. То ти англійка чи що?
Ні, я канадка. Я просто живу там.
То тобі подобається британська королева?
-Перепрошую? -О!
Ваша Величносте!
То тобі потрібен трон для твоє кістлявої дупки,
Ваша Величносте?
Ні, дякую. Одрі, ми можемо поговорити…
Чекай.
-Я тебе знаю? -Ну, я комедіантка.
Ти могла бачити мої виступи в інтернеті
або чути якийсь подкаст.
Ні, щось інше.
Чекай.
Це Ферґі Міддлтон?
О!
Ваша Величносте, королева!
Це моя колишня.
-Я просто бережу її фото… -Ого.
-Так, чудово. -Ваша Величність лиже мою мицьку.
О, Ваша Величносте!
Доброго ранку всім.
Доброго ранку.
-Доброго ранку, Одрі. -Добре, по-перше.
Хто насцяв у рис?
Це огидно, Маршо. Тепер ти залишишся без рису.
То ми маємо з'їсти цей рис?
Увага, це Мей. Вона тільки приєдналася до нас.
Вона британська королева.
Заткнути тобі в дупу ще королівських коштовностей, Величносте?
Так, Маршо. Можна мені в дупу ще королівських коштовностей?
Так, слухайте.
Я хочу почати сьогодні з простого питання.
-Чому ми тут? -Безкоштовний рис?
Ні, бо ми взялися за старе.
Сподіваюся, що не тільки через це,
а тому що більше не хочемо опинитися тут знову, ніколи.
Шоне, що ти хочеш припинити робити?
Я й далі спалюю все вщент, як тільки моє життя налагоджується.
Яка сильна метафора.
Ні, я справді я спалив свій будинок.
Гаразд.
-Маршо? -Я дозволила тобі до мене говорити, курво?
Мей, а ти?
Добре, отже,
я закохалася по вуха в дівчину, котра схожа на маленьку квасолину,
а коли ми розійшлися, я відразу взялася за старе.
Це мене сильно налякало, бо…
Я маю переконатися, що мої почуття до неї справжні,
і це не якась чергова залежність.
Я впевнена, що всім тут знайоме це почуття —
бути залежним від іншого, так?
Мей, скажи, чи ти себе впізнаєш.
«Емоційна залежність у дорослому житті».
«Я почуваюся непотрібною і нелюбимою без схвалення іншого».
«Мені потрібно багато уваги певних людей,
щоб почуватися добре».
«Я боюся бути одна».
Так, я зрозуміла, але що мені з цим робити?
Ти мусиш все відпустити.
Вже відпустила. Я розірвала з нею стосунки перед приїздом сюди.
Марша сказала, що ти тримаєш її фото в себе біля ліжка.
Добре, послухай.
Ти не позбудешся емоційної залежності, якщо будеш триматися
за цю людину. Це як хотіти зав'язати з героїном,
тримаючи в руках шприц.
Ти повинна стояти на власних ногах, дівчино.
Пробач, Адаме Драйвер.
Щоразу як я намагаюся злізти з голки заради Інкбоя, я зриваюся.
Цього разу я тут заради себе,
і ніхто не скуштує цього солодкого нектару,
поки я не дам раду сама собі.
Подорослішай, клоунесо.
Мені неприємно це говорити,
але Марша має рацію.
Ти не збудуєш стосунки на відкритій рані.
Треба, щоб вона затягнулася.
Інакше ви будете й далі робити одна одній боляче…
Маршо, будь ласка!
ПОТРІБНО ПОДОРОСЛІШАТИ
-Слухаю? -Привіт.
Це Мей? Передай привіт.
-Філе, відстань. -Джордж, передай їй привіт.
Як там Канада?
Так, добре. Все гаразд.
Я телефоную з таксофону. Я в лісі,
в турпоході з кількома друзями.
Ми тут ловимо рибу і катаємося на лосях.
-А ти як? -Добре. Так.
Добре. Краще.
Мей, я думала, що для мене важливо…
Джордж, гадаю, я маю з'їхати.
-Що? -Так.
Не думаю, що це чесно, — змушувати тебе чекати,
а я не готова.
У Джека є кімната,
і я могла б прислати його забрати мої речі.
Про що ти?
Тобто ти…
Ти хочеш порвати назавжди?
Я зрозуміла, що не можна збудувати стосунки
на відкритій рані.
Треба, щоб вона затягнулася,
і ми маємо відпустити одна одну,
якщо ще хочемо солодкий нектар одна одної. Так?
-Що? -Агов.
-Я знаю, звідки я тебе знаю. -Я розмовляю по телефону.
Мей, хто це? Ти з кимось? Це дівчина?
Ні. Це шанувальниця. Хочеш автограф?
Ти знаєш мого хлопця, Інкбоя.
Ти винна йому гроші, брудне пацюченя.
Де ти?
Краще тікай, Ваше Величносте.
Джордж, мені треба йти.
Вона від'єдналася.
Що вона сказала? Вона згадувала мене?
Вона…
Вона говорить, що хоче виїхати.
Вона не повернеться.
Як справи?
Піди подихай свіжим повітрям.
Я не так вже й сильно люблю природу.
Одрі,
чому одним людям потрібно стільки допомоги просто для існування,
а іншим взагалі вона не потрібна?
Це може бути генетика або травма.
Яка травма?
Я була такою привілейованою дитино. Ти знаєш, я грала на гобої?
Мей, коли ти вперше потрапила до нас, ти була дуже юною
і вразливою.
Це може здатися дивним,
але я не взагалі не пам'ятаю великі шматки моєї юності.
Все наче в тумані.
Мій мозок наче кухонна шафа,
заповнена порожніми контейнерами з неправильними написами,
на них неправильні накривки, і всі вони перемішані.
Так діє травма.
Так, але в цих людей справжні травми.
Важке життя. А я була наче той пустун,
який бігає довкола і вдає із себе Боба Ділана абощо.
Така типу: «Гей, дивіться! Я граю на гобої 'Mr. Tambourine Man'».
Мей,
ти не могла бути Бобом Діланом, бо він рок-зірка,
а ти була 15-річною дівчинкою.
Так, але не зважай.
Що ти саме пам'ятаєш зі своєї юності?
Твої перші стосунки?
Думаю, в цьому немає сенсу. Може, підеш допоможеш ще комусь.
Мені захотілося залізти під ліжко і полежати там.
Усе гаразд. Просто подихай, добре?
Що? Я тебе погано чую зараз.
Ти навмисно так тихо говориш? Я наче на «Титаніку».
-Ми зараз на «Титаніку»? -Мей.
Боже.
-Агов! -Привіт!
Я спускаюся.
Мей, не нехтуй собою, будь ласка.
Ти така молодець, Одрі.
Дідько! Тут справді високо.
Ти знаєш, що можна вийти через двері? Це не в'язниця.
Дякую, Одрі. Ти така добра.
-Привіт! -Привіт.
-Дежавю, мала. -На жаль, я не розумію французьку.
-Що сталося з твоїм обличчям? -О, так, нічого.
-Давай забиратися звідси. -Правда? Ти вже все?
Так, я просто хочу рухатися далі, а вони мене стримують.
-Розумієш? -Гаразд.
-Тут є якесь шоу, на яке я можу заскочити? -Жартуєш?
Ти тепер популярний комік. Тобі всюди дадуть мікрофон.
-Правда? -Так!
Стільки пліток з «Comedy Club», я навіть не знаю з чого почати.
Я вигадала собі, що Мей повернеться, але, звісно, вона не повернеться.
Вона вже, мабуть, пише вірші про чужі лікті.
А я…
Я ж змінилася.
Я екологічно свідома тепер!
Треба кудись поїхати.
Ми маємо знайти твого тата.
Ти допоможеш мені знайти тата?
Так.
Допоможу.
Філе, це і буде нашою метою. Мене більше нічого тут не тримає.
Де він може бути? В Голлівуді.
Ідемо в Голлівуд!
А як же твоя робота, крихітко?
До біса цю роботу. Я звільнюся!
Я там нуль. Минулого тижня я заплатила Діпі £20, щоб зробити її домашню.
Якщо ти серйозно, то так.
-Так? -Так!
-Добре! -Гаразд!
Ого!
Так, у мене два сусіда по квартирі.
-Я називаю їх татом і мамою. -Ні.
-Він досі розказує цей жарт? -Робить це вже дев'ять років.
Дивися.
Припини, Скотте. Серйозно?
Наступна учасниця не була тут дуже давно,
але я радий повідомити, що вона регресувала
в того самого недоумка, яким завжди була.
Пані і панове, прошу вітати Мей Мартін!
-Ні. -Вибач.
Ні, все добре.
-Вибач. -Ні, все в порядку.
Ти переросла мене.
-Що? -Давай, виходь туди.
Твоя черга, запалюй.
Привіт, друзі.
Я Мей.
Я щойно після реабілітації.
Вибачте.
Ти сказав що-небудь?
Добре, зі мною щось відбувається.
Слухайте, у них якась справді авангардна комедія
там, у Великій Британії.
Так. Давайте я розповім вам про той раз, коли я судився з Далай-ламою?
Цей негідник, не знаю, що ви чули…
Щось нове.
Просто душа в п'яти пішла.
У тебе була панічна атака. Вітаю в моєму світі.
Вилазь, всі розійшлися.
Що ти мав на увазі, коли сказав, що я переросла тебе?
Я просто пожартував. Це був дурний жарт.
Послухай, ми ж ніколи
по суті не говорили про минуле,
і я знаю, що великий шмат нашого життя — це справжнє безумство,
але було те, що було,
і якщо захочеш коли-небудь поговорити про це,
я тут. Ми можемо поговорити про це.
Гей.
Не знаю навіть.
Мені треба навести лад у голові.
Чи ні.
Ми ж коміки. Ми за визначенням маємо бути поганцями,
але ти досягла успіху.
Ти досягла успіху, в є тебе кар'єра,
є дівчина, яка тебе любить.
Не зруйнуй це, через те що караєш себе
за одну ніч під кокаїном.
О, твій тато тут. Я відчалюю.
Люблю тебе.
Привіт, батьку.
Ми намагалися обмежити тебе. Це не спрацювало.
Ми віддали тебе на реабілітацію. Це не спрацювало.
Тому тепер у нас залишився лише один інструмент.
Фізична близькість.
Ти будеш залишатися тут увесь час. Ось твій розклад.
На світанку ми з тобою будемо їсти йогурт у саду.
Потім будеш допомагати матері з її книжкою,
потім сімейний оркестр,
а перед сном вечеря.
Тушкована риба, мабуть.
Так, тушкована, або це може бути риба під маринадом,
а потім у ліжко. Чудово.
Ти не виступатимеш в цьому клубі. Коміки — хижаки.
Вони тебе вполювали. Але на цьому все.
Ми такі суворі, бо більше не витримуємо.
Вона розуміє. Не треба бути таким агресивним.
Я розумію, чому ви мені не довіряєте,
але мені 30 років.
Я не дитина.
Джойс?
Чому мені ніхто не сказав, що в нас вечірка?
Я говорила тобі зранку. Ти не слухала.
Гралася у «Спокуту кров'ю» в кімнаті для персоналу.
А!
Ай справді, гаразд.
Послухай, мені дуже треба з тобою поговорити.
Мені було дуже непросто зважитися,
але, гадаю, я напишу заяву на звільнення.
О, ну добре, крихітко!
Джойс, я прощаюся.
Я їду в подорож, тому й звільняюся.
Я тебе почула. Розважся, Джордж.
Мамуся зараз попотіє.
Привіт.
-Привіт. -Усе гаразд?
Я щойно звільнилася, а Джойс і бровою не повела.
Мені шкода.
Я хотів дізнатися, чи бажає пані випити.
О.
Як мило.
Я Джордж, до речі.
Я знаю. Ми працювали в одній школі чотири роки.
Я Еліотт.
-Ого. -Так.
То ти відкрилася, розмахуючи ділдо перед обличчям лікаря.
-Так. -Можна й так заявити про себе.
Ага, зараз це не має значення, бо все скінчилося.
І мої стосунки, і моє життя.
Що ти таке кажеш? Ти тільки на початку шляху.
Коли я всім розказав, я наче знову став підлітком.
-Справді? -Я був такий хтивий і спантеличений.
Знадобилися роки, щоб зрозуміти, що я хочу і хто я.
І на чому ти зупинився?
Отже, я біcексуальний поліамур.
-Навіщо ці ярлики? -Гаразд.
Ти просто вивчаєш своє місце у всесвіті.
Що тебе хвилює?
Та нічого насправді.
Бджоли?
-Пробач, я не знаю, чому я це сказала. -Як на мене, це сексуально.
-Справді? -Так.
До моїх стосунків з Мей
мені було соромно виявляти небайдужість.
Але якщо бджоли вимруть, наша екосистема розвалиться,
і я вважаю, що ми маємо заснувати природозахисну групу.
Не лише природозахисну, ми маємо захищати права людини також.
Потрібно залучати дітей…
Пробач. Я як та невдаха.
Я знаю кількох вчителів, яким би це сподобалася.
-Справді? -Так.
Щось на кшталт «Вчителі за соціальний активізм» .
Так! Справді.
Так.
Що? У мене щось на обличчі?
Просто дивлюся на тебе.
А.
Круто.
Але на обличчі нічого нема?
Джойс, я передумала, я не хочу звільнятися.
-Що, ти звільнилася? -Так, десь годину тому.
Добре, ми раді, що ти повернулася!
Добре!
ПРОБАЧТЕ. ПОДЗВОНЮ ПО СКАЙПУ. Я В ПОРЯДКУ! X
Сюди.
Всі твої речі тут.
-Усе гаразд? -Так, дякую.
Чудово, кажи, якщо буде щось потрібно.
СКОТТ ЛЮБЛЮ ТЕБЕ МАЛА
Переклад субтитрів: Людмила Речич