Jag vet vad du tänker.
Hur blev vår familj decenniets true crime-historia?
De flesta i stan kallade det en psykotisk episod.
Fast Salem har en lång tradition av att sprida osanna rykten.
ALLT ÄR SKOJ OCH LEK TILLS NÅGON FÖRLORAR ETT ÖGA
Jag heter Billie. Jag och mina bröder föddes i det här huset.
Samma hus som vår pappa växte upp i och hans pappa före honom.
Men han är borta nu, vår pappa.
Aset stack när han nyktrat till och insåg att han hade tre barn.
Om du nånsin träffar John Fletcher, säg åt honom att ruttna i helvetet.
Det där är mamma. Hon stannade.
Det där är hennes bror Bob. Han har inte jobbat på ett tag.
Det där är mina bröder. Det är Marcus.
Den lille är Jonah. Vi kallar honom Jo.
Varenda barn i Salem kan historierna om de där kvinnorna.
De som hängdes, brändes och dränktes för hundratals år sen.
Det här är vår familjehistoria.
Det enda sanna brottet var Salems sjukt störda förflutna-
-och hur de som förbannats före oss förbannade även oss.
Inte ens här i Salem lärde de oss hela vår historia.
Vissa historier försvann på vägen.
Jag ska leka. Jag slutar inte.
Jag ska leka. Jag ska leka. Jag slutar inte.
Jag ska leka. Jag ska leka.
Om de hade lärt oss allt som hände-
-kanske min bror hade lämnat kniven där han hittade den.
Jo.
Kom och hitta mig, Jo.
Här borta, Jo.
-Är det ett människoben? -Det ser så ut.
-Vad äckligt. Vad är det där? -En dagbok.
Från en riktigt jäkla gammal.
"Han som kungör det sörjer för kärlet."
-"Kärlet förbannas i häxtimmen." -Läskigt, va?
-Du bröt dig in i någons hus. -Det är ingens hus.
Den som bodde här var ett psykfall. Eller satanist.
Hen gjorde kniven av ett offers ben, så lägg tillbaka den. Kom nu.
Ja, nej, jag hade faktiskt en dröm om oss häromnatten.
Nej, det var inte en sån dröm.
Okej, kanske typ lite.
Ja. Ja, jag vill att du tigger.
-Sophie. -Det var äckligt.
-Jag vill inte höra ditt telefonsex. -Va? Okej, visst.
Gissa vem som ska på Pilars fest på Gallows i kväll.
Inte jag. Jag har en intervju kl. 9.
Just det. För...Subwayen?
-Ska du bli smörgåskonstnär? -Fan ta dig. Jag ska läsa på Smith.
-Du vill plugga med flatorna. -Heterotjejer går också på Smith.
Och för mig som lesbisk låter det rätt bra.
Kom igen, Soph. Vi gör aldrig nåt. Vi går aldrig på fester.
För att det är kallt och de suger.
Andefattiga samtal kan jag ha med mina föräldrar.
-Andefattiga? Du hör hemma på Smith. -Jag vägrar se dig och Pete hångla.
Men du är ju min bästis. Snälla. Det blir inte kul utan dig. Följ med.
-Åh, wow, du är manipulativ. -Bästis.
-Wilhelmina. Wilhelmina? -Mamma!
-Okej. Billie. -Jag gillar Wilhelmina. Det gör jag.
-Har du sett dina bröder? -Nej. Inte sen frukosten, som tur är.
-Sån här dricka gör mig skitnödig. -Va?
-Det är bra skit. -Kolla på losern.
-Din syster blir påsatt av Pete. -"Åh, Pete. Sätt på mig!"
-Jo! -Vad fan?!
Prata inte så om min syster, svin! - Jag är inte rädd för dem.
-Den var nytvättad. Du får betala. -Jag skickar checken till din pappa.
-Vad fan skrattar du åt? -Rör honom fan inte!
Ni två är så jävla störda för att ni inte har nån stark förebild.
Jag kanske ska hjälpa din mamma.
-Asgrymt! Du klådde upp dem! -Okej, Jo.
Nästa gång kör vi karate och gör slarvsylta av dem!
-Sluta, för fan! -Vad är ditt problem?
Vad som är mitt jävla problem? Det är du, Jo.
Varför kastade du din jävla dricka? Du gör alltid sån skit.
Du bryter dig in i hus. Startar slagsmål.
Jag skulle ha låtit dem klå upp dig.
Jonah.
Hej, lilleman. Vad har du i väskan?
Romerska ljus, smällare.
Coolt.
Apropå andefattigt, så måste jag hem och äta med mina föräldrar. Vi ses!
-Vart tror du att du ska i kväll? -Fest på Gallows.
Nej. Jag fick ett extrapass. Du får stanna här hos din bror.
Vad gör Marcus? Jo behöver inte att vi båda passar honom.
Han fick ställa in sina planer. Nu ber jag dig ställa in.
Vilka planer?! Han röker på i Randys källare och "lirar" i ett låtsasband.
-Ibland måste du lyda. Jag är trött! -Det är typ två timmar! Så orättvist!
-Vet du vad som är orättvist? -Okej, förlåt.
Jag behöver dig, tjejen. Jag litar bara på dig.
Jisses. Marcus, vad har hänt?
-Jag snubblade. -Han klådde upp Nick Libertini.
-Därför kan de två inte vara ensamma. -Marcus måste växa upp.
Tjafsar du med mamma för att du vill knulla din kille i skogen i kväll?
Du är ett arsle. Jag knullar åtminstone nån.
Båda två, ge mig era mobiler nu.
-Prata inte så inför lillebror. -Hur passar vi Jo utan mobiler?
Fan vet. Genom att vara närvarande? Är det akut, använd landlinan. Seså.
Nu.
-Jag flyttar till New York med Pete. -Du är korkad för att vara så smart.
För att jag vill komma härifrån och gör nåt åt det?
-För att du följer honom som en valp. -Ska du flytta?
-Nej. - Gör inte din bror ledsen. -Kan jag få ditt rum?
Du slutar skolan och flyttar ihop med en divig fjant som gör slut direkt.
Hur blir din framtid, pucko? Ska du jobba på mack med dina skitbetyg?
Eller nästa gång du bankar skiten ur nån kanske de anmäler dig.
Då får du fängelse eller hamnar på dårhus. Psykfall!
-Okej, Billie, det räcker nu. -Snälla mamma, gör det inte.
Du klarar dig. Jag är sen. Ge Marcus is till hans läpp.
-Morbror Bob får inte röka inomhus. -Är det nåt mer på din lista?
Ja. Gör en macka åt Jo.
Älskar er!
Kan jag få en Doritosmacka?
Hey, Jo.
Hey. Är du okej?
-Ja. Har du...? -Har jag...?
Inget.
Varför hatar du honom så mycket? Gav han dig sin njure?
Ja, vi var bebisar, Jo. Han gav mig den inte.
Och det är ingen ursäkt för att vara ett fån livet ut.
-Jo! Har mamma gått? -Ja.
"Jag...ska..."
"Jag...ska inte... Jag ska inte..."
"...sluta."
"Jag ska leka. Jag ska inte sluta."
Du ska leka. Du ska inte sluta.
Tyst! Tyst!
Hey, Jo.
"Säg mig..."
"...demon..."
Vill du se en film?
-Är du okej? -Ja.
-Du ser inte okej ut. -Jag mår jättebra.
Förlåt att jag tappade det förut.
Det är okej.
Fast du är ändå ett kryp.
Okej, Sophie, det här är galet. Vad händer?
Jonah.
Så nu är hon skitsur och det med all rätt, tycker jag.
Jonah.
Hey, Jo?
Jo?
Hey! Jo!
Hey, vill du att jag ska fixa en fryspizza åt dig eller nåt?
Nej.
-Vad fan? -Herregud. Det låter inte bra.
-Ska vi ringa polisen? -Ja. Säg att nån knackar på vår dörr.
Det är säkert töntarna från kyrkogården.
Vem är det?
Inget.
-Det är Pete. Ska du döda mig? -Herregud, du är en sån liten skit!
-Din bror tyckte det var rätt kul. -Ha-ha!
Ska du köpa en filmkamera? Hur ska du betala den?
Ska du inreda ett mörkrum i grottan som du då måste bo i?
-Jättekul, Sophie...! -Vet ni vad vi borde göra nu? Dra.
-Vi drar till festen. Kom nu. -Nej, jag måste passa Jo.
-När kommer din mamma hem? -Typ två.
-Två? Vi är tillbaka långt innan. -Hon ska passa mig.
Du behöver inte passas, lilleman. Du är typ 13.
Vi kan bara typ chilla. Här. Dricka öl, lyssna på musik.
Kör du grupptryck på mig? Det funkar.
Har ni leg där inne?
-Läget, Bobby? -Hey, Pedro. Lugn, jag tittar inte.
Skojar bara. Ge mig en öljävel.
-Tackar. -Mamma vill inte att du röker här.
-Öppna fönstret. -Lägg av. Jo sitter där.
-Men Marcus vill kanske ha lite. -Nej. Fimpa.
-Nej, seriöst. Sluta spela tuff! -Okej, "mamma".
Tackar.
-Det är ingen bra look, killen. -Den klär dig.
-Marcus, ska du med? -Nej, han är inte bjuden.
-Det är jag nu. -Ja, det är han.
-Nej! Hitta på egna grejer. -Var inte elak. Jag vill gå på fest.
Vad gör dina vänner? Just det, du har inga vänner.
-Varför ska jag stanna när ni går ut? -För att nån måste passa Jo.
-Bob, du kan passa Jo, va? -Skämtar du? Är du galen?
-Han är vuxen. -Knappt. Nej!
Kom igen, var inte elak. - Jo, du har inget emot det, va?
Det är lugnt. Bob, du passar Jo.
Låt dem inte gå.
Få dem att leka.
Ingen går nånstans. Om ni går så ringer jag mamma.
-Det där är inte okej. -Jo, vi ska ha trevligt.
Mamma vill inte att Bob passar mig. Hon tycker att han är en slusk!
-Vad kallade du mig? -Var inte sån.
Som en som du flyr till New York ifrån?
En som Marcus kan skylla alla sina problem på?
-Det är orättvist. -Vad?
Att jag är din enda vän och du behandlar mig som skit!
Jag låter er inte lämna mig.
-Vi ska bara på fest. -Vi lämnar dig inte.
Du kan hänga här med Bob Spela lite spel. Spela Fortnite.
Jag vill inte spela Fortnite. Jag vill leka en annan lek.
Om ni leker med mig låter jag er gå på er fest och ringer inte mamma.
Okej, Jo. Vad vill du leka?
Jag leker inte Anka, anka, gås.
Gör som han vill.
Jag är inte så bra på lekar, men jag ska göra mitt bästa, Jo.
-Du med, Bob. -Jag är domare.
-Du säger till mamma om pengarna. -Jag säger till mamma om pengarna.
-Vilka pengar? -De som du snor i hennes väska.
-Du är ett litet svin ibland. -Jo! Hur leker man den här leken?
En efter en säger ni alla:
"Jag ska leka. Jag ska inte sluta."
-Sophie. -Sophie, säg orden!
Jag ska leka. Jag ska inte sluta.
Jag ska leka...
Pete.
Jag ska leka. Jag ska inte sluta.
-Vad? -Jo?
Jonah, om du skojar med oss... Det är inte roligt.
-Är det en kniv? -Jo, jag sa ju åt dig!
Ge mig den!
-Vi är inte klara än! -Leken är slut, Jo. Vi går nu.
Herrejesus. Kommer du?
Hey. Marcus?
Marcus! Kommer du?
Jag stannar hos Jo. Stick ni.
-Bob är här. -Nej, det är lugnt. Jag passar honom.
Okej, coolt.
Var snäll, Jo. Okej?
-Jisses, Jo! Vad är det med dig? -Säg orden!
Säg det! På kniven!
Jag ska leka. Jag ska inte sluta. Så!
Få honom att säga resten.
Säg resten! På kniven! Säg resten! Säg det, säg det!
Okej! "Säg mig, demon, har jag den?"
Marcus?
Du ska leka. Du ska inte sluta!
Marcus.
-Hur kom jag i säng? -Du svimmade. Bob bar dig hit.
Han ville köra dig till sjukhuset, men han var för påtänd.
Jag skulle säga till när du vaknade.
-Var är kniven? -Vi dumpar kniven. Den skrämde mig.
Ja, jag ska dumpa den. Men jag behöver se den.
Var är den? Säg det.
-Jo? -Under min säng.
Bra.
Gå och lägg dig. Det är sent. Gå!
Det var rätt nära!
Pilar! Okej!
Om vi vinner, blir det nakenvarv, tjejer.
-Gallows-regler. -Jag har så trevligt.
Jag är sjukt glad att ni kom. Jag har inte så många tjejkompisar.
Undrar varför.
-Var snäll. -Ja, jag bits inte.
-Om du inte ber mig göra det. -Flörtar du med mig?
-Hey, kan vi avsluta spelet? -Ja.
Ja! Sug på den!
Du är taggad. Det gillar jag. Men tyvärr...så måste ni dricka.
Det är orättvist. Sophie är kass.
Förlåt att inte är bra på ölspel. Och jag är klumpig.
-Vad var meningen med det där? -Förlåt.
Marcus?
Marcus! Öppna!
Jag vet att du har kniven! Öppna!
Få dem nu att leka.
Vad har du gjort?
Låt oss leka.
Bob, vakna!
-Vad är det, Jo? -Marcus. Med en kniv...
-Jag vet inte vad det är. Nåt är fel. -Lugna dig.
Vem där? Är det Marcus? Vad har du i handen?
-Vi måste sticka. Du förstår inte! -Jag fixar det, jag fixar det.
-Shit. Vad fan händer? -Bob, du förstår inte...
Hey, kompis. Vad gör du?
Du bara skojar med oss, va?
-Låt oss leka en lek, Bob. -Jisses, Marcus, din panna.
-Vad sägs om lite...Hänga gubbe? -Marcus, du blöder.
Gör jag?
-Jävlar! -Marcus, nej, sluta!
Sluta!
Låt mig gå. Snälla Marcus, låt mig gå. Låt mig gå!
Vilket ord tänker jag på, Bob? Fyra bokstäver.
-Hjälp, Marcus. -Det var fel.
Marcus, sluta! Det är morbror Bob! Sätt ner honom!
Gissa en bokstav, Bob.
-H. H! -Bra.
-Igen! -Marcus, låt honom gå.
-Vi kan leka en annan lek. -Igen!
-E. E. -Nej.
Nej!
Du dödar honom! Sluta!
Jag hör dig inte.
Hon är speciell.
-Du! -Förlåt, det var inte meningen.
Jag visste bara inte att hon och Pete var så...tajta.
Ja, de växte upp tillsammans.
När är den stora flytten?
Ja du...
Vi tänkte typ första veckan i juni.
Har Pete sagt det till sina föräldrar?
Nej, han väntar till in i det sista. Hans föräldrar är typ idioter.
-Jag är chockad. -Tyst!
Halsa, halsa, halsa!
Du kan ju alltid följa med mig.
-Till Smith? -Är det verkligen en så galen idé?
Det är lite stabilare än ditt andra alternativ.
-Jag älskar dig. -Det vet jag att du gör.
Var har ni tjejer varit hela mitt liv?
Herregud...
-Jag går och hittar Pete. -Okej. Gå och hitta Pete.
Han sa att han skulle pissa.
-Läget, Soph? -Tänk inte ens tanken.
-Jag har saknat dig. -Och jag har saknat dig.
-Hon är rätt snygg, va? -Ja, hon är rätt het.
Vem bjöd in den här clownen?
Han ska fan ha stryk.
-Vad fan är det med hans ansikte? -Gud, Marcus!
-Herrejävlar. -Du blöder.
Hey, Sophie.
-Är du redo att leka? -Vad pratar du om?
"Jag ska leka. Jag ska inte sluta."
Har du tagit nåt? Måste vi köra dig till sjukhus?
-Tweakar du, Fletcher? -Tyst!
-Det är Billies bror. -Han har ristat ett X i sin panna.
-Är du okej, kompis? -Hej, Pete. Är du redo att leka?
-Marcus, varför har du kniv? -Vad brukar man ha knivar till?
Okej, du måste gå. Det här är privat mark.
-Hörde du vad jag sa?! -Ja, jag hörde vad du sa.
Din röst får mig att vilja skära av halsen på dig.
-Vem är han? -Nej, Marcus! Släpp henne!
-Vi ringer snuten. Du är rökt. -Lägg den där mobilen i elden.
-Skit ner dig! -Nu!
-Nick, gör det bara! -Du är skyldig mig en mobiljävel.
Och resten av er. Era mobiler.
-I elden. Nu! -Fy fan.
-Sophie. -Och du, Sophie.
Varför gör du det här?
För att...
...det är dags att leka.
Kurragömma.
Vi kanske kan prata om det och lösa det.
Ja, vi leker inte. Vi kanske kan hjälpa dig.
Ja, vi kan hjälpa dig.
-Sluta! Nej, låt bli! -Fan!
-Fan! Fan! Vad fan gör du?! -Herregud!
Marcus, vad fan gör du?!
-Låt oss börja. -Börja vad?!
Tio.
Nio.
-Åtta. Ni leker inte! -Vad leker vi?!
-Kurragömma. -Marcus.
-Sju. -Nej!
-Sex. -Göm er!
Pete, lämna mig inte!
Nej! Pete!
-Fem. -Släpp henne.
Fyra.
Du måste släppa henne om hon ska leka och gömma sig.
-Ja, jag vill leka. Låt mig få leka. -Släpp henne så hon kan leka.
Marcus. Snälla.
Stick.
Tre.
Två.
Ett.
Billie! Billie, Billie, Billie!
-Jo? Vad gör du här? -Billie, Bob är död.
-Vad? -Marcus dödade honom.
-Jo, det är inte roligt, okej? -Billie! Marcus dödade Bob.
-Han hängde honom. -Det räcker, Jo!
Det är sant. Lyssna.
Du lämnade mig, ditt jävla as!
Vi måste sticka nu! Okej?
Han dödade Bob! Jag såg det. Du vet inte...
-Du skrämmer mig, Jo. -Billie! Billie!
-Det är Marcus! Han dödar dem! -Vad händer?
Hörde du inte? Han är kanske drogad. Men hans ögon var galna.
Han tvingade oss leka kurragömma och alla sprang och han...
Han har kniven och letar efter oss. Vi måste sticka!
-Marcus skulle inte göra det där. -Jag såg det! Jag är ju helt blodig!
-Din mobil! Vi måste ringa polisen! -Mamma tog den. Glöm polisen.
Om han dödar människor som du sa, vad ska vi göra?
-Det är inte han. Han behöver hjälp. -Hur kan vi hjälpa honom?
Vi hittade kniven och en dagbok.
-Vi måste sticka! -Var är dagboken, Jo?
Följ mig. Jag ska visa er var jag hittade den.
Jag hittade dig.
-Är det dagboken, Jo? -Ja. Just det.
"Joanna Goods dagbok".
"1692"?
"Han som kungör det sörjer för kärlet."
"Kärlet förbannas i häxtimmen."
"De kallar mig djävulens hora"-
-"och hävdar att min son Daniel föddes genom häxkonst."
"Prästen har kungjort att lågor"...
..."är vår frälsning och har svurit att bränna oss på bål."
"De säger att jag är en häxa."
"Män kom i natt och ristade häxmärket i min panna."
"Jag har flytt med Daniel till skogens djupaste del"-
-"dit inga bybor vågar gå. Han fyllde tolv i dag."
"Min enda tröst är att skydda Daniel."
"Elaka barn från byn hittade honom till slut."
"De fick honom att leka lekar, men bara för att lura honom."
"Först skar de ett X i hans panna för att märka honom som de märkte mig."
"Sen lekte de Hänga gubbe och hängde honom."
"Han höll ut, så de skar ner honom och tvingade honom leka kurragömma."
"När de hittade honom drog de ut hans tänder en efter en."
Helt sjukt! Jag vill inte läsa.
Läs det. Det kan rädda Marcus.
-Nej, det här är galet. Okej? -Läs boken!
Läs boken! Läs boken!
-Läs boken! Läs boken! -Läs boken! Läs boken!
Fortsätt läsa.
"På natten jagade de hans sargade kropp med facklor och brände honom."
"Till slut gjorde de slut på hans sorgliga liv."
"Min kära, söta Daniel är död."
Jag kommer att hämnas.
Och de elaka, hjärtlösa barnen som så gärna ville leka med min Daniel-
-ska få leka med honom för evigt.
För även om jag inte var en häxa när de anklagade mig för det-
-så svor jag att bli en-
-och de ska få känna på en riktig häxas vrede.
Jag gjorde kniven av Daniels ben-
-och ristade en förbannelse på dess blad.
Jag tog den vassa vidräkningen till barnen och bad dem leka.
De läste förbannelsen högt och kallade tillbaka min Daniel.
Han lekte med dem som de lekte med honom.
Och nu leker de...
...för evigt.
-Vår bror då? -Han ska leka. Han slutar inte.
Det slutar först när Daniel vinner.
Om vi vinner då?
Kom tillbaka!
Om vi vinner då? Barnen som lekte med Daniel i den sista leken-
-jagade och petade på honom med facklor som...
...tafatt. Som tafatt. Jag har en idé. Jag måste gå.
-Vart? -Hem.
Hur vet vi att han är här?
Det finns bara ett sätt att få veta.
-Soph. -Vad gör vi med de här?
Ficklampstafatt. Vi lekte det med pappa jämt.
Ingen kunde slå Jo.
Redo?
Okej, kom.
Daniel, jag vill leka.
Välj lek.
Jag hörde att du gillar tafatt. Vad sägs om ficklampstafatt?
Kom igen.
Daniel?
Fan! Fan!
Låt bli, Jo! Det bränns!
Snälla, nej! Jo!
Marcus?
Var försiktiga! Om ljuset träffar er så bränns det!
Nu!
-Håll era ljuskäglor på honom! -Jag kan inte, jag kan inte!
Jo, det är Marcus! Sluta!
Du måste sluta!
Han andas.
-Marcus! -Jag har den.
Marcus. Marcus! Marcus! Snälla! Snälla, sluta!
Kom!
Vad ska vi göra, Billie? Vi kommer dö.
Vi måste förhindra att han förbannas.
Marcus är förbannad.
Om förbannelsen är i kniven kanske kniven kan häva den.
Låt oss leka en ny lek. Nåt riktigt roligt.
När Marcus läste orden på kniven blev han kärlet.
Vad sägs om...Red Rover?
Jo. Red Rover.
Kniven. Marcus sa att det var kniven.
-Red Rover. -Vad händer?! Hjälp!
-Billie, skärp dig! -Hjälp mig!
Skicka Jonah...
...direkt hit.
Jag ska leka. Jag ska inte sluta. Säg mig, demon...
-Nej, Billie! -Har jag den?
Jag ska leka. Jag ska inte sluta.
Säg mig, demon, har jag den? Har jag den?
Marcus? Vakna, snälla du.
-Det är okej, Marcus. -Va?!
Det är okej. Det är jag. Okej? Du är okej.
-Är jag tillbaka? Jo? -Du är tillbaka.
Det är blod!
Var är Billie? Var är Billie?
Välj ett namn.
Nu leker du med oss.
Jag ska leka. Jag ska inte sluta.
Låt mig få ge dig märket.
-Billie? -Det är jag, Soph. Släck den där.
-Vad hände? -Jag skadade honom.
Och jag skulle döda honom.
Men jag vaknade här.
-Billie. -Marcus.
Fan.
Billie, stanna!
-Jo, vänta! -Kom.
Vänta, vänta!
Gå.
Göm er!
Nej, nej, nej, nej!
-Den är låst! -Fan!
Fy fan.
Marcus, hjälp! Vad gör du?! Kom igen!
Jag dödade morbror Bob.
-Va?! -Och jag dödade Pete.
-Du gjorde det inte. Det var inte du. -Jag gjorde det fan.
Det var demonen.
Upp med dig! Upp med dig!
-Nej! -Skärp dig!
-Låt mig få märka dig. -Marcus, hjälp! Nu!
-Låt mig få märka dig. -Marcus!
Fan!
-Hjälp! -Jag vill leka!
-Nej. -Jo.
Red Rover.
Red Rover, Red Rover.
Skicka...Daniel...
Nej, Jo, nej.
...direkt hit.
Mamma.
Mamma. Mamma.
Inte ens här i Salem lärde de oss hela vår historia.
Vissa historier försvann på vägen.
Tills en av dem hittade oss.
Eller egentligen så hittade vi den.
Marcus överlämnade sig.
Och nu väntar vi på rättegången.
En till historia i Salem där ingen trodde på sanningen.
Men det spelade ingen roll. Vi visste vad som verkligen hände.
Folk säger att det gör vår familj starkare. Men jag vet inte.
Det är grejen med trauman.
Även efter att man har mött dem så måste man lära sig leva med dem.
Även om man inte vill.
Även om traumat inte var ditt till att börja med.
Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Nises