www.titlovi.com
Šta? Ma daj!
Hvala.
Sranje! Jebote!
Jebena Aljaska.
Dole! -Na kolena smesta! Dole! -Dobro, dobro.
Dobro. Da. Sranje! -Daj, bre, princezo.
Sarađujem. Sarađujem, u redu? -Čisto!
Imam te. Ćao, Vinstone. Kako si? -Šta?
Ja sam Medolin Haris, američki maršal. Teško te je bilo pronaći.
Dogovor! Hoću da sklopim dogovor. Hajde da sklopimo dogovor.
Stanite, stanite! To je pileća supa.
Bacite ga na krevet.
Ne na prekrivač. Ne na prekrivač. Krut je.
Baš je krut. -Vinstone, hoćeš da sklopiš dogovor?
Svedoči protiv Moretija.
Dobro. Ali hoću pun imunitet i mnogo...
mnogo zaštite.
Dobro. Da prosledim dalje. -Dobro.
Ovde Haris. Da, čisto hapšenje. Hoće da sklopi dogovor.
Razumem. Obaveštavajte me. -Šta su rekli?
Udobno se smesti. Ovo može da potraje nekoliko dana.
Neću da budem taj tip, ali...
Moram u toalet.
Ma daj, ne gledaj me tako.
Od ovih momaka sam se bukvalno usrao od straha. Šta si očekivala?
Mogu li da imam malo privatnosti? -Mogao bi da pobegneš. -Dobro.
Ali ako mi ne skineš ove lisice,
ti ćeš biti ta koja će morati da se bakće papirom.
Bobe, Džefe. -Da, gospođo. -Imam posao za vas.
RIZIČAN LET
Preveo: Bambula
Ulazi. -Šta je dođavola ovo? -Čarter, Vinstone. Ulazi.
Dobro. Kad kažeš, "Iznajmili smo privatni avion",
ja zamišljam Galfstrim, Lirdžet, znaš, nešto na nivou Džej Zija.
Mislio sam da ćemo ispijati šampanjac a ne jebeni lek protiv mučnine.
To je mlaznjak. Nisam rekla mlaznjak.
Rekla sam da imamo privatni avion, i to je ovo. -Ne. -Ruke.
Ovo nije avion. Ovo je zmaj sa sigurnosnim pojasevima.
Iskreno, radije bih se vozio nekom niskotarifnom kompanijom.
Vinstone, šta hoćeš da ti kažem?
Sledeći put se krij u Majamiju, možda dobiješ mlaznjak.
Ponašaš mi se kao Unabomber,
dovučeš me skroz ovamo na zavejanu Aljasku,
i opcije nam postanu malo ograničene.
Sumnjam da bi mlaznjak mogao da sleti ovde.
Da, pa, malo je teško nestati bez traga u Majamiju.
Da, i to ti je baš puno pomoglo.
Vi idite, stižem tamo za sekund. Van Sant. -Ovde Medolin.
Počela sam da se brinem. -Ne brini. Samo što nismo krenuli. -Sarađuje li?
Ako kažem ne, mogu li da ga drmnem elektrošokerom?
Naravno. -Ovde sam. Čujem te. -Tri dana u sranje motelu.
Nije zaćutao ni jednom. -Ma daj, obožavala si svaki minut.
Nemoj mi reći da ti fali posao u kancelariji. -Ne. Ozbiljno, Kerolajn.
Hvala ti što si me vratila na teren. Znam da si imala otpor zbog toga.
Nemoj još da mi zahvaljuješ. Sudija Martin se povukao.
Tri puta pogađaj ko ga menja.
Stjuardeso, da li na ovom letu ima obrok ili samo grickalice?
Ćuti, Vinstone. -Dobro, samo grickalice. Dobro.
Jesi tu? -Da. Ko ga menja?
Sudija Smarač lično. -Falko? -Da, znam. I, naravno,
ne daje nam da ponovo pomerimo datum suđenja.
Šališ se. -Biće sve u redu.
Tim čeka da se nađete u Enkoridžu. -Dobro.
Bićemo tamo za oko...
Treba da stignemo za oko 90 minuta. -Gde je otišao? -Dobro.
Moretijevi advokati se trude da nam istekne vreme, ali računala sam.
Još uvek možemo stići u Njujork do jutra.
Samo krenite. -Važi. -U redu. Javi mi se iz Enkoridža.
I po propisima. Nemoj da nas osramotiš. Moram da palim.
Ima li zabave tokom leta ili znaš neke trikove?
Zamenice Haris? Daril But.
Nadam se da volite letenje. Divan dan za to.
Obično ne puštam putnike da uđu pre mene.
To je radi vaše bezbednosti.
Nema šale? Šta nosite, glok ili...
U žurbi smo, gospodine But. -Da, gospođo.
Sigurno ne želite da sedite pozadi s njim?
Nikako. -Teško je sa svom tom seksualnom tenzijom.
Mislio sam, zar ne bi trebalo da ga neko nadgleda?
Vezan je, gospodine But. Neće on nikuda, verujte mi.
Dobro. Vi ste šef. Ja samo...
Nikad pre nisam prevozio begunca. -Svedok. -Šta? -Ćuti, Vinstone.
Ja sam svedok saradnik vlade, ne begunac. -Vinstone.
Ne, samo kažem, tehnički, svi smo na istoj strani.
Ni reči više. -Dobro, imamo umerenu oblačnost i slab vetar.
I cenila bih da se ne obraćate zatvoreniku.
Da, gospođo.
Izvinite, samo nikad nisam prevozio ni američkog maršala.
Ali jesam Maršala Folka jednom. To je bilo baš kul.
Dobro. Enkoridž centar, novembar 208, uniforma, uniforma.
Spremni za poletanje sa Krukid Krika, pista 34.
Primljeno. Novembar 208, uniforma, uniforma.
Odobreno poletanje, pista 34. Spremni za polazak? -Da.
Jupi...
Da li je uvek ovako truckavo?
Ne sviđa vam se muzika?
Znam. Ali ovde gore ti treba neka melodija
da nadjača vetar i vukove.
Vidite? Ona razume.
Ovde gore je uvek turbulentno.
Treba da se smiri kad se popnemo na oko 900 m.
Ako vam bude muka, ne brinite. Znate li koliko je putnika
ostavilo svoj ručak ovde? -Alo? -Mogao bih da otvorim snek-bar.
Alo? Alo! Da li me uopšte čujete?
Šta ako moram da pišam? -Pušač ste?
Ne, batalila sam. -Daj meni jednu. -Da, nije isto, a?
Sve u redu s vašim vratom?
Imate ogrebotinu. -Održavanje. Rizik posla.
Ma daj.
Zašto je u lancima? -Hajde!
Rekao je da je svedok. Zašto je sav vezan? -Jer je rizičan po let.
Mislio sam da ste vas dvoje na istoj strani.
Lažov je.
Šta je uradio?
Dobro. Zaboravite da sam pitao.
Morate da razumete, obično prevozim pijane ribolovce
ili poslovne ljude koji žele da iskuse pravu prirodu.
Bože, ja sam samo neki lokalni pilot seljačina. Nikad nisam video devojku
toliko lepu poput tebe iz velikog grada. -Dugo letite?
Da, moj otac je prskao useve u Teksasu. Imam DDT u krvi.
Hvala. Ja sam veoma stegnuta, opsednuta kontrolom.
Volela bih da budemo u vezi da mogu potpuno da kontrolišem...
To bi meni skroz odgovaralo. Da smo rođaci, već bismo bili u braku.
Došao sam ovde da radim letnje čartere pre nekih 15 godina.
Nikad nisam otišao.
Samo brbljam. Bivša mi je stalno govorila da previše pričam. Izvinite.
Prelepo, zar ne? -Jeste.
Da, polako se navikavaš.
Dođavola. -Sve u redu? -Da, u redu je.
Nema razloga za brigu. Ova kršina stalno zeza.
Nema GPS? -Ništa strašno.
Dešava se dva puta nedeljno.
Nije ozbiljno. Ovu rutu letim stalno.
Za 75 minuta smo na zemlji,
i vi i vaš prijatelj ili svedok,
nastavljate za Sijetl, obećavam.
Ne mislite da bi trebalo da se vratimo? -Nikako.
No vi odlučujete. Meni se svejedno plaća.
Loše vreme dolazi sa severa. Ako sada krenemo nazad,
nećemo moći dalje bar nekoliko sati. -75 minuta.
Znam put. Odvešću vas tamo.
Koliko dugo radite kao maršal? -Sedam, skoro osam godina.
Sviđa vam se? -Ima svojih trenutaka. -Šta je koje sranje bilo to?
Sve je u redu. -Izvinite. -U redu je.
Samo je ptica udarila. Ništa strašno.
Osim ako ti nisi ta ptica. Da. Bolje da malo dignem visinu
u slučaju da ih ima još. Ne smem previše visoko, inače ću se onesvestiti.
Jeste li dobro? -Je li avion... -Avion je u redu.
Samo ću celo veče morati da ribam krv sa njega,
ali moglo je biti gore. Mogla je da uleti u elisu.
Čitavu nedelju bih vadio perje iz uvodnika vazduha.
Pogledajte je. Zar nije sjajna? -Pleše da vas zabavi.
Ma, daj. Rezilijentna je.
Da, znam. Pogledaj me kako prosipam ove komplikovane reči, zar ne?
Nemojte nikome da kažete. No činjenica je, samo nastavlja da pleše
bez obzira na bacanja, zaokrete i turbulencije. Ništa joj ne smeta.
Moraš da se diviš takvoj devojci.
Sranje.
Čuješ li me? Hriste.
Šta da radim?
Šta je to bilo? -Moram da pričam s tobom. -Šta?
Ispustio sam nešto...
Na pod, pored mog stopala.
Snaći ćeš se. -Ne, ne, ne! Takođe se ne osećam dobro.
Ne zanima me, Vinstone. Istrpi. -Ne, jako mi je loše.
Imam baš loš predosećaj.
Mislim da treba da se vratimo. -Samo duboko diši, Vinstone.
Bićeš dobro. -Šta mu je? -Kaže da mu je muka.
Sranje.
Evo. Pokušaj da ostane u kesi.
Dobro.
Šta sam vam rekao? Jedan na svakom letu.
Za koliko stižemo?
Za oko sat vremena. Uskoro.
Kad ćemo ponovo videti civilizaciju? -U ovim krajevima? Tek pri sletanju.
Kako si znao za Sijetl?
Šta? -Malopre. Rekao si da ćemo biti na putu za Sijetl
veoma brzo. Kako si znao da tamo idemo?
Pa, jebi ga. Kuda biste drugde?
Sigurno nisi iz Aljaske, to ti mogu reći.
Nema šanse da ostaješ u Enkoridžu. Bez uvrede.
Zapravo, ako bih morao da pogađam, rekao bih da imaš jenkijevsku krv.
Nemaš jak naglasak, ali...
podsećaš me na jednu devojku s kojom sam se viđao.
Mogu li da se javim kontroli leta? Moram da se prijavim. -Već? -Protokol.
Da. U redu. Naravno.
Enkoridž centar, novembar 208, uniforma, uniforma. Javite se.
Javite se, Enkoridž centar. Ovde novembar 208, uniforma uniforma. Prijem.
Enkoridž centar? -Ništa? -Mora da planine blokiraju signal.
Trebalo bi da bude u redu za nekoliko minuta.
Jebote.
Pomalo jezivo, a?
Lokalni piloti ovo zovu "eskimska supa".
Letačka zajednica ovde mora da je prilično mala.
Sigurno poznaješ pilota koji me dovezao prošle nedelje. Janikovski?
Janikovski? Naravno. Super tip.
Jednom smo gore u Noumu on i ja nabavili
malo azot-oksida i gorionik za varenje. Kao što rekoh, super tip.
Da. Tako je delovao.
Osim što je žena. -O, misliš na njegovu sestru.
I veruj mi, mogao bih ti ispričati neke priče i o njoj.
Ne veruješ stvarno u to, je li?
Znao sam da ćeš biti zabavna.
Ne, ne, ne! Nemoj da ga upucaš! Treba nam!
Sranje!
Ima nož!
Polako. Ne želim da te ubijem. Mrtvo telo nije zabavno.
Šta koji...
Obožavam kad se prave da su nedostižne. Da. Hoćeš grubo?
Av, av. O, da. Bićeš prava žurka. Da.
Sranje! Jebote! Sranje! Jebote! Sranje!
Začepi!
Gospodin Moreti je veoma razočaran u tebe, Vinstone, i želi da umreš.
Nisam im ništa rekao, ni reč. Kunem se. Ni reč. -Znam. Vinstone, prestani.
Prestani. Znam. Znam, čoveče. Nisi rekao ni reč.
Nisam rekao ništa. -Da. I sad nikad nećeš.
Mogu da ti platim. -Ma daj, brate.
Imaj malo samopoštovanja. -Ozbiljan sam. Milion dolara u kriptu.
Nemoguće da se prati. Moraš da me pustiš.
Da li izgledam kao tip koji se bakće s jebenim kriptom? -Dobro.
Onda, keš. Šta god. Zar je bitno? Pričamo o milion dolara ovde.
Stvarno? Sve to si sklonio sa strane?
Bio sam Moretijev računovođa, tako da, da, krao sam.
Milion dolara? Imaš muda. -Znaš li
koliko sam para sakrio za tog čoveka? Jer on sigurno ne zna.
Ne bi verovao koliko ljudi je dobijalo svoj deo.
Jedan tip u Sankatiju, Masačusets,
dobijao je 25.000 dolara mesečno, godinama.
Sve što treba da uradiš je da me pustiš da odem.
Samo to? -Samo to. Koji ti je bio plan?
Planirao si da nas odvezeš do neke napuštene piste
i ostaviš nas vukovima? -Ne. Pre će biti medvedima.
U ovo doba godine.
I to tek nakon što se malo zabavimo. Jasno ti je?
Dobro. Ali evo u čemu je stvar.
Ko će da zna? Zar ne? Nestaću zauvek.
Ti možeš da kažeš da si obavio posao, plus dobijaš još milion u džepu.
Situacija u kojoj svi dobijaju.
A ona?
Šta s njom?
Pogledaj je.
Ako ti odeš, ona će i dalje umreti.
I umreće zbog tebe.
Stvarno to možeš? Da je ostaviš na cedilu?
Tek tako? Nisu ti trebale, je li? Više ne.
I dalje izgledaš kao pičkica.
Znaš li koja je razlika između mene i tebe, Mršavko?
Ne znam. Milion dolara?
Jebote! Bože! -Imaj malo pristojnosti, čuješ li me?
Pokušavam da se lepo provedem. Nemoj da mi to kvariš. -Čujem te.
Ovo radim iz zabave, besplatno. Uvrtanje bradavica. Sviđa ti se to?
Biće nam zabavno. -Dobro.
Kakav je osećaj...
Ustani. Moraš da se probudiš. -Kad me tretiraš ovako
Ako me čuješ, moraš odmah da se probudiš.
Kad si spustila ruke na mene I ti...
Šta koji... -Jesi li dobro?
Vinstone. -Nema vazduha. Nema vazduha ovde. -Ima.
Moraš da me oslobodiš. -Ne mogu, Vinstone. -Ali nema vazduha...
ovde. -Ima. -Mnogo je gore biti silovan od strane ćelavog tipa!
Niko te ne siluje. -Hoćeš da se kladiš?
Jesi li video gde je nož otišao?
Bože! Ovako se završava? Ovako ću završiti?
Svi ćemo umreti! Bože, molim te!
Molim te, biću dobar. Biću sveštenik i sve to.
Skloni ga! Skloni ga sa sebe. Hajde, možeš ti to!
Ustani! Okreni se. Moraš da povučeš ta čuda!
Povuci... Povuci nagore!
O moj...
Sranje.
Dobro.
Vinstone. Jesi li dobro?
Vinstone!
Ne! Nisam dobro.
Upišao sam se.
Šta da radimo? -Samo mi daj sekund da razmislim.
Šta tražiš? -Nož. Moram da skinem ovo.
Šta? -Prva pomoć.
Jebote. -Hajde. Mogu da pomognem. Samo me oslobodi. -Nema šanse. -Stvarno?
Šta misliš da ću uraditi? Napašću pilota?
Dobro.
Polako. -Znaš šta? Imaš problem s poverenjem, ženo.
Mogu ja to.
Hvala. -Dobro. To nije bilo tako teško, je li?
Moramo ga prebaciti pozadi pre nego što se probudi.
Ma jebeš to. Upucaj ga. Hteo je da nas odveze u divljinu i ubije.
Niko neće nikog ubijati. Osim toga, možda nam zatreba. -Za šta?
Znaš li da voziš avion? -Nema šanse da će nam on
reći kako se to radi.
Hajde.
Kopile. -Treba li ti pomoć?
Dođavola.
Hvala. Sad, otključaj mi lisice.
I dalje možeš da se krećeš s njima.
Jebote. -Hajde.
Dobro. Bez naglih pokreta.
Ja? Nisam ja kriv što smo u ovoj situaciji. -Samo vuci.
Hajde. Da.
Drži.
Hajde. Šta radiš tamo? Radiš mu pedikir?
Jebote.
Hajde. Hajde.
Bože, znao sam da nešto nije u redu s ovim tipom
čim je ušao, s onim seljačkim floskulama
i lažnim Lari Kejbl Gaj akcentom.
Vinstone, tako mi boga, ako ne začepiš...
Šta? -Ništa. -Ne kenjaj. Pokaži mi.
Moramo da ga pomerimo. -Ne dok mi ne pokažeš.
Dobro.
MORETI PRITVOREN KAUCIJA NIJE ODREĐENA
Neko je uradio svoj domaći zadatak.
Imaju tvoje slike.
Imaju i moju sliku. Čekaj. Čekaj malo.
Ovo je kuća moje mame. -Vinstone. -Bože. Oni bi mogli...
Mogli bi da joj naude, da je ubiju. Moramo da je upozorimo.
Moramo da je pozovemo i upozorimo. -Vinstone. Fokusiraj se.
Ne možemo ništa da rešimo dok ne dobijemo pomoć. A to ne možemo
dok ga ne premestimo pozadi, u redu? -U redu. -Dobro.
Dobro. Postavi ga da sedi.
Da.
Ma daj. Stvarno? -Za njega.
Zaveži mu ruke za onaj rukohvat tamo.
Kopile. Da vidimo kako ti se sviđa da budeš vezan.
Poštena borba, a?
Dobro. Dakle...
Sranje. -Slušaj. -Bože. Najebali smo.
Bože. Baš smo najebali. -Smiri se. -Bože. Da se smirim?
Kažeš mi da se smirim? Moja mama nije ni mrava zgazila.
Umreće, a ja ću biti kriv za to. Razumeš li to?
Razumeš li kako se osećam? -Slušaj me!
Rešićemo ovo. Tvoja mama je još živa.
Ti to ne znaš. -Znam. Znam to.
Znam da Moreti nema nikakav adut protiv tebe ako je ona mrtva, zar ne?
Da, valjda. -Zato znam da je još živa.
Isto tako znam da ne možemo promeniti prošlost. Samo možemo odlučiti
kako ćemo reagovati sada.
Stoga ću da uključim radio i pozovem pomoć.
Za nas. Za tvoju mamu. A onda ćemo te odvesti u Njujork
da svedočiš i smestiš Moretija iza rešetaka zauvek.
Ali...
Gde smo mi dođavola?
Barem mi dozvoli da sedim napred s tobom.
Hajde, mogu da pomognem.
Stvarno hoćeš da pomogneš? Kako si znao za Darila?
Samo pokušavam da nas održim u životu.
Hajde. -Hvala.
Ako se ponovo upišaš, vraćam te nazad. -Bez brige. Prazan sam.
Halo. Da li me neko čuje?
Može li neko da me čuje?
Poziv u pomoć.
Poslaće nekog da nas pronađe, zar ne?
Mislim, kad ne stignemo? -O, stižemo mi.
Da, sigurno stižemo.
Ali ako ne stignemo, znaju našu rutu, zar ne?
Našu rutu? Nema šanse da nas je vodio u Enkoridž.
Svarno počinjem da sumnjam u njegovu iskrenost.
Ali mora da postoji neki način da nas lociraju, zar ne?
Kao signal za hitne slučajeve ili crna kutija ili tako nešto?
Vinstone, radio, GPS... Nije hteo da budemo pronađeni.
Halo. Da li me neko čuje? -Srušićemo se. -Poziv u pomoć.
Tišina. Nećemo se srušiti. Da li me neko čuje?
U avionu sam i treba mi pomoć.
Pomoć. Pomoć. -Ponovite?
Da. Halo. Čujete li me? Ja čujem vas.
Da, čujem vas. Ponovite. -Pomoć. Treba mi pomoć.
Ovo je frekvencija avijacije. -Da, znam. U avionu sam.
Ne zvučite kao pilot.
Ne, nisam. Moj pilot, on... -Još ste tu? -On je u... -Halo?
On je onesposobljen. Onesvešćen. Ja upravljam avionom
i nemam pojma šta radim. -Dobro, shvatam. -Halo?
Frenk te je nagovorio na ovo, zar ne? Zezaš se, zar ne?
Šta? Ne, ne zezam se. Molim te, pomozi mi.
Sranje. Izvini. Dobro. Prvo ono najvažnije.
Da li si uključila autopilota? -Šta to dođavola govori?
Da, uključen je. -Dobro, to će održavati pravac i držati vas pravo.
Samo drži ruke dalje od komandi za sada.
Koja ti je visina? Možeš li da vidiš? Treba da je veliki merač ispred tebe.
Čuješ li me? -900 m. -Dobro, malo si nisko,
ali još nećemo zbog toga brinuti. Gde si?
Negde između Betela i Enkoridža.
Ne znam. Vidim samo planine.
Mislim da smo možda prilično skrenuli sa kursa.
Dobro, ne mogu biti previše daleko ako mogu...
Vidiš li neke orijentire?
Prekidaš se pomalo. Možeš li da ponoviš? -Rekao sam...
Dođavola, hajde. Halo? Halo...
Halo? Halo?
Halo? Da li me neko čuje? -On će to prijaviti, zar ne?
Čekaj, šta si rekao? -On mora da prijavi
situaciju, zar ne, pilot? Mora da prijavi.
Šta je? -Medolin. Gde ti je mozak?
Ovde? -Satelitski telefon. Ne koristi tornjeve za mobilnu telefoniju.
Hajde. Hajde.
Medolin? -Kerolajn. -Bože! Hvala bogu. -Slušaj.
Nemoguće da si već u Enkoridžu. -Ne, ne. Još smo u vazduhu.
Kompromitovani smo. -Jedva te čujem, Meds. Halo?
Sačekaj. -Čet, ostavi mafine i dođi ovamo.
Ostali, začepite. -Kompromitovani smo.
Pilot je bio lažnjak, Moretijev čovek. -Misliš?
Čekaj, šta? -Uhvatila sam ga u laži i pokušao je da me izbode nožem.
Da li si povređena? -Dobro sam.
On je onesvešćen i vezan pozadi. -A svedok? -Vinston, on je dobro.
Da, nikad bolje. Hvala.
Meds, pitanje. Ko pilotira avionom? -Ja. -Ti?
Ja pilotiram ovim avionom i nemam pojma šta radim. -Dobro, dobro.
Samo treba da ostanemo smireni. -Smirena sam.
Znači ti pilotiraš avionom, samo da razjasnim.
Kako tačno? -Uključen je autopilot.
Nekako letimo pravo. Mislim da je sabotirao navigaciju.
Sims, vidi da li možemo da je pratimo na radaru.
Da, gđo. -Treba neko da mi pomogne da upravljam ovim.
Naći ćemo ti pilota koji će ti objašnjavati. Čekaj.
Smit, nađi mi pilota. -Dobro, čekam njegov poziv.
Moja mama. -Da, da. Treba da pošaljete policajce
do kuće Vinstonove majke, u redu? Možda je u opasnosti.
Važi. Bez brige. Radimo na tome. Javiću ti se. -Dobro.
I? -Traži nam pilota.
Treba vam pilot?
Prokletstvo! Taj elektrošoker nije šala. -Volimo da nam piloti budu hrskavi.
Reci mi kako da upravljam ovim čudom. -Ne.
Mislim da sam ugrizao jezik. Mada sanjao sam
da si mi grickao bradavicu, Mršavko.
Jesi li to bio ti? Ili je to bila samo moja mašta?
Ko ti je rekao da danas premeštamo Vinstona?
Znaš kako ćemo. Što ne dođeš ovamo kod mene,
pa ću ti sve ispričati. Mogli bismo da se karamo.
Polako. Previše si blizu s tim čudom.
Teško je promašiti. -Upucaj ga sada. -Da. -Uradi to.
To takođe povećava šansu da će metak proći kroz mene
i pogoditi zid iza mene. Gde su cevovod goriva i rezervoar.
Mogla bi da probušiš rupu u njemu. Ili bi metak mogao da rikošetira
pravo u jednog od vas, idioti.
Da.
Znam da nisi neki stručnjak za avione.
Ali sigurno znaš ponešto o tome kako meci funkcionišu, zar ne?
Da. Kakva dilema, zar ne?
Dobro. Hajde da napravimo dogovor, smeško.
Reci mi kako da upravljam ovim čudom i pustiću te da odeš u zatvor u miru.
Ne bih. Opcija B? -Proširiću priču da si izdao Moretija.
I ići ćeš u zatvor osvrćući se za sobom ostatak svog vrlo kratkog života.
Očigledno me mešaš sa nekim kome je to bitno.
Svaki dan koji sam proveo u zatvoru osvrtao sam se za sobom
Razumeš, Mršavko?
Razumećeš. -Shvatio sam.
Daj, bre, stvarno želiš da umreš ovde?
Dušo, moraš prvo da prizemljiš avion.
Bar mi reci kako se stvarno zoveš.
Znaš li šta ti poslednje prođe kroz glavu pre prinudnog sletanja?
Tvoja guzica.
Bože, baš ga briga. -Ili možda njegova. -Baš ga briga da li će da živi ili umre.
Nije tako, Mršavko. -Baš ga briga. -Ovde Haris.
Stalo mi je do tebe. -Zdravo, zamenice Haris. -Umrećemo.
Ja sam Hasan. -Baš ga briga da li će da živi ili umre.
Pilot pri kontroli leta u Enkoridžu. -Umrećemo u ovom letećem kovčegu! -Ćuti!
Mogao bih da ućutim, ali onda će biti teže da pomažem.
Ne, ne. Nisam mislila na vas. Ja...
Hasan. Ili ako više volite, Hasan. Sve je u redu, zamenice.
Izgleda da je malo napeto tamo gore. -Da, da, može se tako reći.
Ali bez brige. Sad smo u ovome zajedno.
I sve ćemo da sredimo. Imate brzinu i visinu za mene?
Da. 900 m. A brzina je...
Treba da bude levo. Sa zelenim, žutim i crvenim opsegom.
Našla. Brzina je 120. -120 na 900. Primljeno.
A šta radite posle ovoga?
Izvinite? -Ja, lično, nisam ništa jeo ceo dan.
Hoćeš da večeraš sa mnom? -Da, ako insistiraš.
Mislim, trebalo bi prvo da se fokusiramo na sletanje.
Ti plaćaš. Tako je jedino pošteno, pošto si ti mene pozvala.
Naravno. To je fer.
To je usmeni dogovor, i držaću te za reč.
Ovaj dan već izgleda bolje. Barem za mene.
Dobro, kad budeš spremna,
samo lagano pomeri volan ulevo. Lepo i nežno.
Dobro.
Skrećemo. -Fantastično.
Znam da si nestrpljiva da me upoznaš, ali samo prati visinu.
Pobrini se da održavaš balans.
Hoćeš li da ja rezervišem sto?
Izgledaš prilično zauzeto. Ja ću to da sredim.
Sad malo povuci volan unazad.
Dobro.
Sve u redu. -Ni ne sumnjam. Trebalo bi da vidiš pokazivač pravca,
odmah iznad volana, izgleda kao kompas. -Vidim ga.
Dobro, kad dođeš do jugoistoka, samo ispravi avion.
Kako ti ide? -Dobro. Ispravljam.
Gotovo. -Izvanredno.
Sad, učini mi uslugu i opet uključi taj autopilot.
U redu. -Fenomenalno. Sad možeš da letiš.
Pazi na obalu. Kad je ugledaš, skrenućemo ulevo
i pratiti je na jug prema Enkoridžu.
Vidiš? Već smo skoro kod kuće. -Hvala. -Nema na čemu.
Veruj mi, pića koja ćeš kasnije plaćati
biće više nego dovoljna. -Stvarno? -O, da.
Volim dosta da pijem. -Zabeleženo.
Sad ću se isključiti da ti uštedim bateriju, ali pozovi ovaj broj
kad ugledaš obalu.
Ili ako ti samo nedostaje moj glas.
Brojaću trenutke.
Možeš da me pozoveš kad ti zatrebam.
Biću ovde. Samo visim.
Kakav je osećaj kad me tretiraš ovako
Kad spustiš ruke na mene Kaži mi ko si
Šta si čekao?
Zašto nas nisi samo ubio i izbacio?
Da letim potpuno sam?
Nemaš svaki dan zarobljenu publiku.
Mani me toga. Znam ljude, Mršavko. A ti?
Da, ti voliš da gledaš.
Ako ti je za utehu,
ona će gledati, takođe.
Biće to pravi piknik.
Vini.
Zašto ne dođeš ovamo pozadi? Zašto ne počnemo iz početka?
Ko želiš da budeš? Hoćeš li da budeš muž ili žena?
Zašto nisi sladak, kao tvoja mama?
Tvoja mama je fina i slatka.
Ona je stvarno slatka. Baš kao moja.
Volela me je, ali jednostavno nije mogla da ućuti.
Dođi ovamo, Vini. Hoću nešto da ti pokažem.
Svideće ti se.
Možda ne odmah.
Ali na kraju im se uvek svidi.
O, da.
Jebem ti!
Vini.
Kad te ubijem, odneću slike tvojoj mami da ih vidi.
Isuse, otkud ovaj kreten zna maminu adresu?
Misliš da je Moreti imao nekog u maršalskoj službi?
Dao sam tu adresu saveznom tužiocu
kad smo pričali o zaštiti svedoka. To je sve.
Ozbiljan sam. Bio sam pažljiv. Niko ne zna tu adresu.
Kerolajn. -Koordiniramo s vojskom
da pokrenemo potragu i spasavanje. Ne bi trebalo da potraje.
Rekli su mi da ste premali i prenisko za radar,
posebno među ovim planinama, pa pokušavam da pošaljem lovačke avione,
da dobijemo još koji par očiju tamo gore. -Dobro, idemo ka obali,
pa neka prvo pretraže taj deo.
Slušaj, ima još nešto.
Policija Enkoridža je upravo našla ono što je ostalo od Darila Buta
u njegovom stanu. Bez očiju, bez zuba, bez prstiju.
Izgleda da ga je neko baš temeljno sređivao.
Neko je progovorio. Ko je znao za ovu operaciju?
Morali smo da obavestimo lokalne organe reda,
da prijavimo plan FAA-u, obavestimo TSA i...
Znali su da nekog premeštamo, ali nisu znali koga, zar ne?
Mislim, ko je tačno znao za Vinstona?
Savezni tužilac, direktor, očito,
ministar pravde, zamenik ministra. -I ti.
Da, naravno, ali ne možemo da znamo
ko je još mogao da pristupi tim informacijama. -Jesi li videla to?
Šta je to dođavola? -Nazvaću te kasnije.
Nećemo uspeti. Moraš da podigneš. -Bože. -Bez brige. Imaš još dosta prostora.
Diži. -Hajde. Hajde. -Diži. Diži.
Moraš da digneš! -Dižem! -Smesta diži!
Kažem ti, sve je u redu. -Hajde, dođavola!
Hajde! -Sranje. Autopilot!
Hajde. Hajde.
Bože!
Bože.
Hvala.
Sranje!
Kako je ovo bilo zabavno! Za dlaku!
Ne znam za vas, ali ja sam napravio haos u gaćama.
Vini. Jesi li se ukakio?
Ozbiljno, ljudi. Kao da je Muzej moderne umetnosti pozadi.
Medolin. Baš mi je drago što nisi ubila Vinstona
dok je bio pod tvojim nadzorom.
Ne bih voleo da opet moraš da prolaziš kroz to sranje.
O čemu on priča? -Samo ga ignoriši. -Koji idiot
te je ponovo vratio u igru?
Ozbiljno, šta to znači? -To znači, Mršavko,
da ja nisam taj zbog koga bi trebalo da brineš. -Ne zna o čemu priča.
Mršavko, znam da je ubila svog poslednjeg zatvorenika.
O, ne. -Šta?
Sranje. Dođavola. Da li je to trebalo da bude tajna?
Draga, šta nije u redu? Nema više predigre?
Otkud to znaš?
-Pa, istina je, zar ne?
Odgovori mi!
Lepo je izduvati se, zar ne? Razumem te. I ja sam to prošao, dušo.
Ne znaš o čemu pričaš. -Naravno da znam.
Možeš sebi da pričaš da si drugačija. Isti smo ti i ja. -Jebi se.
Doći ćemo mi i do toga. Dođavola, hajde.
Još nisam ni iskoristio svoju sigurnosnu reč.
To je "živa spaljena."
Još uvek vidiš njeno lice? Kad zatvoriš oči, vidiš ga?
Kladim se da još uvek čuješ njen vrisak, zar ne?
Njene krike usled bola. Da.
Nedostaju mi ovi mali trenuci.
Nemoj da staješ. Hajde, zbog tebe mi se diže.
Nadam se da će Moreti doći po tebe.
U redu. Kad budeš spremna.
Pre dve godine, uhvatili smo jednu mladu ženu, Mariju.
Bila je u bekstvu nedeljama,
i tužilac ju je ubedio da se okrene protiv svog dečka,
koji je bio šef kartela.
Zato smo se učaurili u usranom motelu dok ne svedoči.
Bili smo u sobi tri dana bez prestanka,
i želela je da se istušira bez nadzora.
Trenutak privatnosti.
To je bilo protiv protokola, ali sam joj dozvolila.
Zato sam je vezala za kadu i izašla napolje.
Plaćeni ubica je razbio prozor Molotovljevim koktelom.
Okrenula sam se i...
toplota, dim i plamen i...
I pobegla sam.
Ali Marija, sa lisicama, ona...
Ona...
I stavili su te za sto.
Rekli su da mi više ne veruju na terenu.
Sve do sada, sa mnom.
Meds, kako si tamo gore? -Kerolajn, nije procurilo
iz tužilaštva ili FBI-a.
Od nas je, Kerolajn. Iz maršalske službe.
U redu. Kako si to zaključila?
Naš prijatelj pilot zna moju radnu biografiju.
Moju ličnu radnu biografiju. -Samo malo, Meds.
Svi napolje. Treba mi soba. -Da, gospođo.
Možda treba da uključimo direktora u ovo.
Naravno. Čim vas spustimo. -A što ne sada?
Situacija je u najboljem slučaju fluidna.
Moramo vas spustiti bezbedno na zemlju i predati mom timu. -Tvom timu?
Da. Možeš im verovati. Lično sam ih proverila. -Zaista?
Šta Kolridž misli? -Zašto? Ovo je moja operacija.
Ne veruješ direktoru? -Nisam to rekla.
Kažem da ako je krtica u našoj službi, kao što ti kažeš,
onda moramo biti oprezni. Ne možemo biti sigurni kome da verujemo.
U pravu si. -Zato pusti mene da ovo istražim, u redu?
Ti se fokusiraj da taj avion bezbedno sleti. Meds, u redu?
Da. Moram da idem. Hasan zove.
Kako ide tamo?
Nije baš sjajno?
Ako želiš da pričaš o tome, samo mi reci.
Možeš da se vratiš i posetiš me opet.
Služba američkih maršala. -Ovde zamenica Haris.
Povežite me sa direktorom.
Žao mi je. Trenutno ne mogu da ga dobijem.
Recite mu da zove zamenica Medolin Haris i da je hitno.
Znaće on. -Direktor Kolridž danas nije ovde, gospođo.
Ako želite, mogu vas povezati sa vašim nadzornim zamenikom
ili da vas prebacim u drugi odsek. -Ne. Slušaj me.
Džanin, moram da razgovaram s njim odmah.
Žao mi je, ali on je... -Ljudi će umreti ako me ne spojiš s njim. -Sranje.
Da vidim šta mogu da uradim. -Hvala.
Vinstone. Jesi li pričao s majkom u poslednje vreme?
Ignoriši ga. -Slatka je ona dama. Nadam se da je stavila protezu.
Džanin. -Da, gospođo. Uspela sam da dobijem direktora Kolridža.
Povezaću vas s njegovom kućom na plaži, u redu?
Da, molim te. Hvala. -Samo trenutak.
Kolridž ovde. -Gospodine, ovde Haris.
Obavešten sam, zamenice. Gde je Van Sant?
Gospodine, došlo je do curenja informacija. -Šta?
Moreti ima krticu u maršalskoj službi. Mogu to da dokažem.
I verujem da je to zamenica Van Sant, gospodine.
Halo? -Ona je rizikovala zbog tebe, Haris.
Znam. Znam, gospodine. Svesna sam toga. Ja...
Verujem da je, s obzirom na moju prošlost,
očekivala da ću opet da omanem. -Van Sant. Ona je u Njujorku, zar ne?
Tako je. -U redu. Pusti me da obavim neke pozive.
Ona ima tim koji nas čeka. Mora biti zaustavljena i...
Razumem, zamenice. Veruj mi. Zaustaviću je.
Od sada me zovi direktno na kućni broj u Sankatiju.
Zamenice? -Hoću. Hvala, gospodine.
Obala. Vidiš li je? Vidim obalu. -Bože.
Hajde. Hasane, vidimo obalu.
Fantastično! -Obala. Videli smo obalu.
Ulepšavate mi dan ovde. -Pa, trudimo se da ugodimo.
Sad lagano skreni ulevo,
i samo prati tu obalu ka istoku. -U redu.
Skrećem.
Izvanredno. Sada budi iskrena.
Zar taj pejzaž nije zapanjujuće lep?
Takođe, kako stojiš s gorivom? -94 l goriva.
I, da, baš je nešto posebno.
Hasane? -Da, izvini. Jesi rekla 94 l u oba rezervoara?
Da li je to problem? -Ne, ne. Nije problem. Samo informacija.
Veruj mi. Ovo su dobre vesti, zamenice.
Spustićemo vas na zemlju za tili čas. Sada uključi autopilota i drži pravac.
U redu, obaveštavaj me. -Naravno. Tu sam ako ti zatrebam.
Šta? -Jebote. -Šta?
Jebote!
Ona isplata o kojoj si pričao Darilu. -Čula si to? Blefirao sam.
Tako mi boga, nikad te ne bih prodao. Nisam ja takav... -Ne, ne, Vinstone.
Rekao si da uplaćuješ nekom tipu 25 hiljada mesečno.
Gde si rekao da ide taj novac? -Sankati.
Jesi li siguran? Mislila sam da te isplate nisu mogle da se prate.
Računi ne mogu, naravno, ali...
Pre par godina bio sam na Floridi kad je udario uragan Majkl,
pa su uplate kasnile nekoliko dana. Nije bilo strašno,
osim što mi je jedan pohlepni idiot poslao zahtev za transfer
sa IP adrese iz Sankatija, Masačusets. Zašto? -Sveca mu.
Hajde. Hajde. Ćao, Mad, šta ima? -Kolridž. On je krtica.
Šta? -Moraš odmah da izađeš iz kancelarije.
Čekaj, uspori. Uspori. -Nema vremena.
Pričaj mi o Kolridžu. -Vinston je bio zadužen za njegove isplate. -Sranje.
Slušaj me. Zvala sam ga. -U redu, i?
Žao mi je. Trebalo je da ti verujem. -U redu. Šta si mu rekla?
Da postoji krtica. Da mislim...
Samo reci. -Da mislim da si to ti. -Mislila si da sam ja. Jebote.
Žao mi je. Slušaj, moraš da se skloniš odatle. Dolazi po tebe.
U redu. Samo se fokusiraj na to da bezbedno prizemljiš taj avion.
Ja ću ovo rešiti. -Da. -I Medolin, znaš da te volim.
Ali hvala puno, kučko. -U redu.
Jebote!
Šta je to? Vidiš li to?
Šta je to? -Da, da, vidim.
Hasane. -Slušam te, zamenice. Kako mogu da pomognem?
Vidimo nešto. Izgleda kao...
To je... Kao brod. Ribarski brod. -Veliki brod. -Olupina broda.
Bog te maz'o. Možemo nešto da uradimo s tim.
Možete li da vidite ime na njemu? -Možeš li da vidiš ime?
Moraš da me približiš. -U redu, previsoko smo.
Dobro, ako želiš da se spustiš, drži nagib na pet stepeni ili manje.
I ostani iznad 300 m, u redu? -U redu.
Još malo bliže. -Vidiš li ime?
Dobro, dobro, piše...
Debela Plesačica? Debela Plesačica. -Debela Plesačica?
To nema nikakvog smisla. Uzeo mi je naočare. Ne znam.
Debela Plesačica? Čudno ime za brod.
Solidna Plesačica. -Solidna Plesačica, da.
To ima mnogo više smisla. -Solidna Plesačica.
Solidna Plesačica. Razumem, u redu, čekajte.
Proveravamo to sada s Obalskom stražom. -U redu.
I ja sam donekle solidan plesač. -Ne sumnjam.
Hajde da zaplešemo. Jer Obalska straža je identifikovala olupinu.
Imamo prilično dobru procenu vaše lokacije. -Da? -Da.
Vide nas. -Sada đuskamo.
Hvala bogu. -Ovo je jebena vožnja na rolerkosteru.
U redu. Pretpostavljam da moramo da sletimo u nekom trenutku. -Kao pero.
Sad, ako bi bila ljubazna da skreneš levo na kurs 120,
to bi te dovelo do Enkoridža za oko 30 minuta.
U redu, primljeno. -Stižemo. -Skrećem na 120. -Stižemo.
Odlično. Drži taj kurs. Pozvaću te za 10 minuta,
pa možemo da pričamo o sletanju.
I o finesama razvaljivanja plesnog podijuma. -Jedva čekam. Hvala.
Izvući ćemo se iz ovoga. Izvući ćemo se!
Ne, ne. Mršavko! Obrati pažnju. Ovo je najbolji deo.
Jesi li ikad video da lice ovako promeni boju?
Ne, ne. To je za kasnije.
Znaš šta? Dozvoli da ti pomognem.
Je li bolje? O, da. Mislim da sam pogodio rebro.
Možda i slezinu. Ne brini. Ne treba ti slezina za život.
Želiš da znaš moje ime? Hajde. Daću ti tri pokušaja.
Ne. To nije ime. Hajde. Pogađaj opet.
Ne. To nije ime. Dajem ti još samo jedan pokušaj.
Sranje!
Sranje! Jebena kučko!
Nikoga nije briga kako se zoveš.
U redu. Da vidim.
Hajde. Da vidim. -U redu. -Da vidim. Hajde.
Dobro. Dobro je. -Nije dobro.
Bićeš dobro. -Nije dobro.
Samo pritiskaj to, u redu?
Dobro. Da stavim jednu od ovih.
Izvini. Još jedna ovde. U redu.
Dobro. -U redu. Ima morfin. Hoćeš morfin?
Ne, plašim se igala.
Da. Ma jebeš ti to. Uradi to.
Umirem. Zar ne? -Ne, ne umireš. -Ne laži me. Umirem.
Ne umireš. -Ne laži me. Molim te.
Slušaj me. Ne umireš.
Izvući ću te iz ovoga. Samo moraš da dišeš.
Dobro. Dolazi.
Da.
Dobro. Osećam malo.
Dobro. Sjajno. U redu.
Pritiskaj to.
Hvala ti, inače.
Za šta?
Ubio bi me.
Rekao sam ti da ga upucaš kad si imala priliku.
Pritiskaj to.
Halo. -Kako ste tamo gore? -Slušaj, Vinston je izboden.
Molim? -Pilot, But, ili kako god da se zove,
oslobodio se i izbo ga. -Bože.
A ja sam ga upucala signalnom raketom. -Signalnom raketom, u redu.
Halo? -Da. Primljeno. Ostani na vezi.
U redu.
Još si tu? -Da, tu sam.
Nisam mogao da dobijem zamenicu Van Sant.
Kakvo je stanje svedoka?
Ozbiljno. -Razumem.
Trebaće nam prava medicinska pomoć ovde.
Primljeno. Hitna pomoć na pisti je u pripravnosti. -Dobro. Koliko smo daleko?
Oko 18 do 20 minuta. -Ima li nečeg bržeg?
Hasane. -U redu. Tehnički, možemo povećati brzinu. -Odlično.
Ali ćeš potrošiti ostatak goriva. -Nemamo izbora.
Zamenice, moraš da razumeš... -Ako Vinston...
Ako Vinston ne svedoči, Kolridž i Moreti biće slobodni.
Shvati, sletanje će biti teže.
Neću da ga izgubim, u redu?
U redu. Aktiviraj crvenu ručku označenu kao "mešavina goriva"
i onda gurni gas do kraja.
U redu, približavamo se 160. -Sada, pazi na gorivo.
Pozvaću te za nekoliko minuta sa procedurom za sletanje. -U redu.
U redu, Vinstone? Drži se.
Držim se. -Još malo.
Vinstone, kako si?
Misliš, onako uopšteno?
Sad si u nevolji.
Drži se.
Žao mi je.
Ja sam kriv za ovo.
Ja sam kriv za sve ovo.
To govori morfin. -Ne.
Mogao sam da uradim bilo šta.
Bio sam jedan od onih momaka u školi, mogao sam bilo šta da postignem.
Mogao sam da idem na koledž.
Mogao sam da nađem dobar posao.
Ali želeo sam lakši put.
Znao sam šta se dešava, oko Moretija.
Govorio bih, nije to moj problem.
Ja sam samo tamo neki tip koji namešta brojke
na kompjuteru u jebenom podrumu.
Ali znao sam šta se dešava. I tako mi je žao.
Papir s našim imenima.
Znaš, s adresama? To je adresa moje mame.
Ne brini o tome. -Možeš li otići na tu adresu, da je vidiš umesto mene?
Ja? -Da, idi da je vidiš, molim te.
Reci joj da sam uradio nešto,
nešto dobro. Samo joj reci da sam uradio nešto dobro.
Šta znam, izmisli nešto, bilo šta.
To bi joj mnogo značilo.
Molim te.
Da. U redu, reći ću joj.
Dobro. Dobro.
Uradio sam pravu stvar.
Američki maršali. -Džanin, ovde Medolin.
Poveži me s Kerolajn Van Sant.
Džanin? -Da, samo trenutak.
Haris, Kolridž ovde.
Kolridž. -Ja ću preuzeti odavde, Džanin. Hvala ti.
Bojim se da si bila u pravu što se tiče zamenice Van Sant, Medolin.
Bila je saobraćajna nesreća i udarena je bočno kad je napuštala kancelariju.
Medolin...
Ona je mrtva.
Tako mi je žao, Medolin. -Jebote!
Znam da je drugi vozač pobegao. Verovatno neko od Moretijevih.
Idem tamo odmah. -Ideš? -Da.
Sigurno su čekali ili šta znam.
Šta god da mogu da uradim, kako god da pomognem, molim te.
Znam da ste vas dve bile veoma bliske.
Nije ni čudo što si ti glavni. -Šta si rekla?
Sve si ovo lepo spakovao, zar ne? Sve si ti ovo lepo smislio.
Izvini? -Znam da si to bio ti.
Nisam siguran šta insinuiraš, Medolin. -25 hiljada mesečno?
Proveri svoje zapise. Postao si nemaran.
Hoćeš da uporedimo zapise, zamenice Haris?
Niko ti neće verovati ni reč. -Porota hoće.
Oprezno, Haris. -Oprezno? -Budi jako oprezna, Haris. -Oprezno?
Misliš da imam nešto da izgubim? -Dođavola! Poludela si.
Jebi se! Oprezno. -Slušaj me. -Ti budi oprezan.
Zamenice, razgovaraj sa mnom, dođavola. Smiri se, Haris.
Moj pilot zove. Jebi se. Vidimo se u Njujorku.
Hasane. -Pogodi koga imamo na radaru. -Hvala bogu.
Na 18 km ste i izgleda da ste u redu, zamenice. -Dobro.
Učini mi uslugu. Prekini poziv, stavi slušalice,
i prebaci radio na frekvenciju 121.5. -U redu.
U redu, čuješ li me? -Zgodan, samouveren,
kontrolor letenja traži neustrašivog pilota. -Zgodan?
Spusti avion, pa proveri sama.
Zamenice, hajde da ga spustimo. -U redu.
Vinstone. Vinstone.
Skoro smo stigli. -Dobro.
Ti! Glupačo. Zašto me nisi ubila?
Zašto me jednostavno nisi ubila? -Zato što nisam kao ti.
Stvarno? Raskomadaću te
u komadiće.
Trebaće im cela forenzička ekipa da te identifikuju.
I uživaću u tome. -Možda sam drogiran, ali...
Da li je to drugi avion?
Hasane. Avion je iza nas. Izgleda kao vojni.
Da, potvrđujem. To je jedan od naših. Pratiće vas
do kraja puta. -Malo zaštite.
To je dobro.
Zaštita? Šta? Misliš da je tu da pomogne?
Kako tačno treba da to uradi?
Tu je da zaštiti sve ostale od vas.
U slučaju da skreneš s kursa i srušiš se na školu ili tako nešto.
Tu je da te obori. -Mnogo kenjaš.
Koga bi radije izgubili? Nas troje?
Ili gomilu klinaca koji se igraju u školskom dvorištu?
Dođavola, Mršavko. Nisi li ti neki knjigovođa ili tako nešto?
Izračunaj, glupsone. -Priča gluposti. Zar ne?
To se neće desiti. Spustićemo ovaj avion.
Bez brige. Ja ću spustiti avion.
Uživaću u ovome. -Vidim je. Hasane, vidim pistu.
Potvrđujem. Vidim i ja vas. Putanja leta je dobra.
U redu. Prolazimo 460 m. Brzina je 90 čvorova.
Hasane? -Da, tu sam. Zamenice, pojavio se bočni vetar.
Preporučujem da pokušamo probno sletanje.
Vinstone. -Tvoje šanse za uspešno sletanje
povećavaju se sa probnim sletanjem. -Neće izdržati. Jedva osećam puls.
Ipak... -Moramo da sletimo sada.
Samo pokušavam da te vratim kući, ali ti si glavni pilot.
Na tebi je da odlučiš.
Nema vremena. Neću da ga izgubim.
Spustiću ovaj avion.
Uživaću u ovome. Uživaću u ovome.
U redu. Imaš dozvolu za sletanje. Poravnaj nos
s ivicom piste i smanji gas na 25%.
Gas na 25. -Uživaću u ovome.
Zamenice, visina. -Visina, 300 m.
Zakrilca potpuno izvučena. -Zakrilca.
Ne vidim zakrilca.
Hasane, gde su zakrilca? -Tamo je. Okrugla siva ručica
desno od gasa.
Našla sam. Zakrilca potpuno izvučena.
Dobro, Vinstone. Skoro smo stigli.
Skloni se s mene! -Zamenice, poravnaj. Skrećeš.
Neću da idem u zatvor. Čuješ li me?
Zamenice, čuješ li? Skrećeš s kursa. Moraš da poravnaš avion.
Šta se dođavola dešava tamo gore? Da li su to pucnji?
Zamenice!
Zamenice Haris, da li si i dalje tu?
Da, tu sam. -Hvala bogu.
U redu. Sjajno ti ide. Sada nazad na posao. -Sranje.
Motor je upravo stao. Hasane, motor. -To je zato što ti je nestalo goriva.
To je dobra stvar. Manje ste zapaljivi. -Koje olakšanje.
Osim toga, ne treba ti motor za sletanje.
Verovatno je lakše bez njega. -Jebote.
Samo drži balans. Skoro smo tamo. -Dobro. -Zamenice, sve u redu?
Da. Prolazimo 180 m.
Ovaj bočni vetar vas izbacuje s kursa.
Pritisni desnu pedalu komande krmila pravca dok ga ne poravnaš.
Misliš levu? -Ne, suprotno je. -Bože.
Dobro, bolje! Drži taj pravac. -U redu. -150 m.
Blago povuci volan nazad. -Dobro.
Trideset metara. Možeš ti to. Srećno. -Čekaj, to je sve?
Vidimo se na zemlji. Imamo sastanak. Pokupiću te u 6.05.
Šest metara. Tri metra.
Dodirivanje piste.
Jebote!
Vinstone.
Vinstone. Vinstone!
Dobro.
Super. Jesmo li sleteli?
Da, sleteli smo.
Svaka čast.
Gospođo, jeste li dobro? Jeste li povređeni? -Ne, ne. Nisam povređena.
Odnesite ga brzo. Dvaput je uboden. Izgubio je puno krvi.
Imali smo još jednog putnika. Gde je on?
Žao mi je, gospođo. Ispao je iz aviona. Nije preživeo.
Hvala bogu.
Polako s njim. -Fino i polako. Spreman? -Izgubio je puno krvi.
Bože. -Idemo.
Odjebi.
Da, dobro sam. -Dobro ste? -Dobro sam. Hvala.
Šta koji kurac? Bože.
Ovaj jebeni dan.
U redu. -Milko!
Milko, šta se dođavola dešava tamo? Rekao sam bez pucnjave.
Vratiću te nazad u Bugarsku, jebeni moronu!
Javi se. Javi se.
Milko, je li gotovo? -Ne, direktore Kolridž, nije gotovo.
Haris? -Ali ti jesi.
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com