Испричаћу вам причу о младом Оливеру.
Нема плеса ни песме.
Дефинитивно нема срећан крај.
Пре него што дођемо до мене, све почиње од лопова Тома Читлинга.
Хеј, ти, стани!
Тамо је!
Стани!
Дођи овамо! Где је?
Одрастао сам само уз мајку.
Нисмо били богати.
Али били смо маштовити.
Где си нас данас одвео, Оливере?
На плажу. И јели смо сладолед.
Укусан је!
Ја сам нас одвела у циркус.
Слонови!
Хвала, мама. -Молим.
Водићу нас сутра на још боље место.
Једва чекам.
Шта видиш?
Жена која плива.
Шта још?
Шта види Оливер?
Не разумем, мама.
Па, ја видим...
Бег.
Видим...
Снажну жену која оставља живот који није био за њу.
А све то цвеће
говори нам о разлогу.
Је ли ти неко рекао да си помало чудна, мама?
Је ли теби неко рекао да си помало дрзак?
Сад идемо у свемир?
Да.
Мислио сам да је тема сањање будућности.
Не разумем. -То си ти.
А ово сам ја. У галерији смо.
Гледамо слику на којој смо нас двоје,
у галерији, у којој гледамо ту слику у галерији
и то се наставља без краја...
Али ништа не траје вечно...
Затим сам остао само ја.
Идемо.
Никога другога нисам познавао.
Дефинитивно ми није било место уз њих.
Било ми је боље самом.
Пробуди се.
Пробуди се, пацове мали!
Већ сам ти рекао да нисам идиот.
Нећу ти понављати. Да се ниси усудио.
Губи се, гребатору мали! Не спавај више у галерији!
Више ме не зову Оливер.
Зову ме Твист.
Честитам, душо, добила си казну.
Видиш да имам пуне руке. -Такав је закон.
Овде сам стајала. -Али предуго. Претерала си.
Мислиш да уживам у овоме? Заправо, уживам, осећам се снажно.
Казни неког другог. -Кажњавам само фине особе.
Делујеш фино, па сам те казнио.
Управо сам одлазила. -Недовољно брзо.
Немам новца за то. -Немам ни ја за 4К телевизор, а желим га.
Не знам ни шта је то, али желим га.
Кад бих бар... Молим те... То су твоји проблеми.
Залепићу ти још једну казну.
Не дирај тај ауто! То је мој ауто, свињо!
Изволите. -Хвала.
Зауставите тог момка!
Стани!
Мој бицикл!
Хеј, мали!
Чекај мало. -Шта је?
Опусти се, пандури су давно одустали.
Па зашто ме јурите? -Заборавио си намирнице.
Добро.
Ово су твоја дела, зар не?
Знамо да су твоји.
Форензички смо анализирали твоје спрејеве. -Мало те зеза. Слушај.
Ја са Доџ, ово је Бејтси, а заједно...
А ваши бицикли? -Нису наши, друже.
Хајде.
Станите!
Идемо.
Сиђи!
Хајде.
Супер су ти гаће.
Шта му се догодило? Шта је то?
Сјајно, опет вас двоје.
Ма дај, ми смо анђели чувари. -Где је онај други?
Дођи, даћемо ти нову одећу.
Или остани овде, ако хоћеш.
Имамо и тенисице.
Стварно? -Хајде, згодни, пођи с нама.
Немам ништа вредно крађе.
У животу мораш некоме веровати...
Већ смо те једанпут спасили. -То је учинио онај други.
Мислиш, Ред? -Да.
Онај у зеленој јакни.
Прави је јунак.
Изволите, молим лепо.
Ко је то? -Бејтси и ја.
Који број носиш?
Рекао бих 30.
Ко је то? -Дух Доџиног деде.
Умукни, Бејтси. Упознаћу вас касније.
Прво да те обучемо. -Знаш да немам новца?
Ништа зато. Дужник си нам.
Не волим да дугујем.
Ево, узми. За први пут, посебна понуда.
Имамо довољно. -Одакле вам све ово?
Из спортског складишта. -Тамо сам изгубио омиљену капу.
До када ћеш то спомињати? -Заувек.
Узми. Ништа не кошта, продавница је наплатила осигурање.
Осим тога, од тих бледуњавих ногу
имаћу ноћне море.
Треба их само протрести.
Протресимо их мало.
Здраво, Фејган.
Доџ.
Рекао сам ти да не доводиш новајлије с улице.
Знам, али, Фејган... -Нема али.
Избаци га. -Фејган, молим те?
Ово је Твист.
Екстремни графитни уметник који досеже места која други не могу.
Црта по крановима у покрету. Као онај, како беше... Бенкси.
Досеже места која други не могу?
Проблем с графитима је што су непокретни.
Која је сврха слике која се не мрда с места?
Што више поставим слику, то је више људи види.
То је сврха. Никоме не припада.
Ти си идеалиста? Свако власништво је крађа?
У мом случају, то је дословно тачно.
Реците ми, господине идеалисто,
како ти прија поштен живот?
Храни ли те?
Грли ли те у хладној ноћи?
Идеали су бескорисни, као слепо црево.
Реши их се. -Брз је.
Побегао је пандурима као муња.
Мислила сам да га истренирамо јер имамо слободно место.
Нисам лопов. -Никад ниси мазнуо сендвич?
Нема потребе. Довољно бацају у смеће ако знаш где тражити.
Живот из снова. -Морамо почети однекуд.
Донедавно си крао податке с кредитних картица.
То се зове "Фишинг". -То се зове преживљавање.
То радимо да бисмо преживели.
Ваљда је тако. -Браво! Треба ли ти место за боравак?
Не, хвала.
Хвала за одећу. Одужићу се.
Баш добра копија.
Видео сам оригинал сто пута у Тејту.
Ниси.
Спремам вечеру, Доџ. Шта хоћеш, шпагете или бургер?
Обожавам шпагете. -Молим те, Фејган.
Знаш да сам веган 72% и да избегавам месо.
Није важно шта једете докле год једете заједно.
Као што увек кажем, најважнија је ствар,
да породица која једе заједно...
Остане заједно. -Тако је.
Друже!
Хтео сам...
Стајати ту и зевати као риба?
Радије проговори јер журим.
Опрости. Нисам схватио да си... -А ја те нисам препознала обученог.
Само сам ти хтео захвалити. -Молим лепо.
То је све?
Схватићу то као да.
Дечко је уметник.
Шта видиш?
Усамљеника у супер тенисицама?
Штета, не схваташ суштину.
Можеш ли се попети тамо? -Молим те.
Ако може он... Могу.
Неки дечаци воле поштовање.
Неки воле хијерархију.
Али овај...
Жели нешто што му недостаје.
Паметни телефон?
Жели љубав.
Па, пружимо му је.
Добро што долазим с ове стране. -Опрости, овде нема тоалета.
Супер си уредио.
То је само док радим овде.
Може ли шољица чаја?
Имам кекс и премаз од чоколаде.
Храњиво.
Мислио сам да си мушко.
Зато сам био збуњен.
Баш си љубазан. -Не!
Желим рећи...
Твој начин кретања... -Као мушко? Разумем.
Без увреде. -Нема увреде.
Момци су јачи.
Не кажем да девојке нису, јаке су и оне,
али момци... -Слабо ти иде разговор?
Држи се ти пењања.
Како то да се тако добро пењеш?
Кад сам био млађи, осећао сам се сигурније на висини.
Ту ме нису могли наћи.
Зато сам научио да се пењем.
Отад живиш сам на крововима?
Одговара ми.
Не можеш тако заувек.
Да ништа не видиш, не доживиш. Досадно је.
Могу ићи где хоћу.
Шта? -Погледај.
У машти.
Ја сам овде у стварном животу
и позивам те на стварну вечеру.
Ти и ја?
Дођи код Фејган вечерас у седам.
Ко зна, можда смо боље друштво од твојих слика.
ПРОНАЂЕН МРТАВ ТОМ ЧИТЛИНГ, ЛОПОВ ИЗ ИСТОЧНОГ ЛОНДОНА
Шта то радим? -Шта види Оливер?
Мама?
Не можеш заувек живети сам.
Касниш.
Зар тако дочекујеш омиљеног достављача?
Шта се догодило Тому?
Погрешио је, ето шта.
Моји клинци нису потрошна роба.
Управо су то, стари пријатељу.
Без пријатеља, без породице, нико ништа не пита.
За компликације.
Набавила си ми коверту?
Ово?
Да ли је икада било тако лако?
Желим да учествујем. Знам да спремаш нешто.
Опљачкаћеш Лосберна.
Желим проценат.
Планирао сам ти рећи. -Наравно.
Да ти олакшам.
Чега год има овде, очигледно је важно за твој план.
Питање је само хоћемо ли на лакши или тежи начин.
Партнери?
Партнери.
А сад,
коверта.
Мислим да ћу је задржати.
У случају компликација.
Идем.
Колико ти је требало... Свеца ти пољубим!
Шта ти се десило с косом?
Опрости.
Дођи. Добро дошао, Твисте.
Да окачим твоју јакну.
Ето, тако.
Хајде.
Лепо што си дошао, друже.
Твисте, седни до мене.
Човече! Ненси, стави ово дивно цвеће у воду.
Он ме сме тако звати. Ти не. -Јасно.
Умирем од глади. -Доџ, молим те.
Фејган, попричајмо о томе што ми Бејтси
краде храну испод мог кревета.
Тужибабо. -Лопове.
Сви смо лопови. -Онда кради боље.
У реду.
Твисте, реци неколико речи, такав је обичај,
о томе колико си захвалан.
Па, хвала што сте ме позвали на вечеру.
Не сећам се кад сам задњи пут овако седео.
Као у породици?
Овде смо сви сирочићи.
То је то. -Можемо ли сад јести?
Да, навалите!
Идемо.
Значи, разумеш се у лепоту.
Видео сам да гледаш збирку у мојој канцеларији, г. Твисте.
Смем ли престати да те зовем тако?
Звучим као да сам у дискотеци.
Како да те зовем?
Оливер. -Добро, Оливере.
Твоја дела су импресивна.
Обичне копије. -Ништа није обична копија.
Увек унесемо мало душе у то што радимо.
Ваљда. -У твојим годинама и ја сам хтео бити сликар.
Али мој отац је био насилник без укуса.
Жао ми је. -Нема разлога, ово су све моје слике, а Ненси...
Она је моје ремек-дело.
Треба јој неко с ким ће тренирати. Ко је може пратити.
Значи, овде радите шта желите? -Да, али заједно.
Никад не радимо сами.
Живимо заједно, једемо заједно, јер породица која једе заједно...
Остаје заједно, знам.
Добро, пази сад.
Имам мало изненађење за тебе. -За мене? -Да.
Хајдемо.
Спреман? Излазимо. Хајде.
Вратите га живог и здравог!
Никад се не осећате лоше?
Шта? Не.
Пљачкамо само криминалце, тако да је то...
Оправдано, зар не?
Фејган је као Робин Худ, а ми смо његова дружина.
Оливере!
Буди се, хајде.
Пресвуци се, излазимо.
Само мало.
Остајеш с нама? -Мислим да хоћу.
Сигурно желиш да урадиш ово? -Лепо је припадати нечему.
Веруј ми, све ће бити супер.
Добро јутро, докторе Лосберне.
Добро јутро.
Доктор Криспин Лосберн.
Кустос, трговац сликама
и стручњак за сликаре 18. века.
Врло је предвидив, што је пожељно.
Свако јутро устаје и иде на посао тачно у осам.
Прегледа поруке.
Телефон ставља у десни џеп сакоа.
Еспресо с млеком. -Купује кафу.
Па је попије.
О чему је реч? -Позајмићемо његов телефон.
И вратићемо му га у џеп пре него што примети да је нестао.
Зашто? -Све ми је одузео.
Све.
И сада ћу му вратити.
Прво требамо да му хакујемо телефон.
Иначе, бавимо се представом тог дана,
а изводи је Ненси.
Баш сам трапава, дајте да вам помогнем.
Имам марамице, дајте да средим то.
Пролило се по целом сакоу.
Баш сам глупа.
Баш идем на изложбу о Гетсбургу.
Заиста? -Ви сте били?
Ја сам кустос. -Заиста?
Хајде. -Завршила си? -Јесам.
У реду.
Утицајан сам у свету уметности.
Имам свој простор. -Своју галерију?
Функционише ли то, Бејтс? -Требају ли вам можда стажисти?
Све је могуће.
Пожури, Бејтси. -Даћу вам посетницу.
Радим што брже могу.
У сакоу ми је.
Морамо пожурити.
Наравно.
Мокра је. -Брже!
Слободно свратите.
Довиђења. -Доџ, брзо, он одлази!
Брзо! Да, идемо.
Гаража у Улици Свифт.
Неко ми је узео телефон.
Боже!
Напоље из мог таксија, -Опростите, мислио сам да је слободан.
Ово тражите?
Да, хвала.
Задржи такси, идем пешке.
Хвала.
Куда?
Није лоше за први пут.
А то је тек предјело.
Бејтси, хакуј то.
Ако има и једну Лосбернову реч, желим да је чујем.
Морамо знати сваки његов покрет.
Доџ! -Да? -Ти переш судове.
Човече... -Ненси! Ти идеш на Ликовну академију.
Шта? -Убрзани курс.
Ако ћеш неког убеђивати да студираш уметност,
целу вече или 10 минута, мораш мало познавати уметност.
Оливере, да ли би хтео... -Наравно. -Добро.
Најбоље је гледати оригинале.
Ова приказује папу Николу.
Бесан је.
А Данте... Дођавола! -Шта?
Знаш да је улаз бесплатан? -Ради ту годинама, мрзи ме.
Увек ме избацује јер спавам овде.
Устани. Да ти помогнем.
Ја га се не плашим.
Хоћемо ли?
Миле је геније.
Како се користи... -Ова ће победити у трци 500 метара леђно.
Шалим се, знам да је то Офелија.
Имаш ли још нешто додати?
Мислим да је цвеће на слици важно колико и Офелија.
Цвеће у реци представља њену тугу,
а коприве око врбе њена су бол.
Тачно тако!
Студирала си сликарство? -Ма не, па то је очигледно.
А и пише на интернету.
Добро, покажи шта још знаш.
Спремна си уверљиво одглумити студенткињу сликарства?
Апсолутно.
Мада сам имала лошег учитеља.
Него.
Приметила сам да је Офелија оставила јак утисак на тебе.
Јесте.
О чему је реч?
Ишао сам с мајком у ту галерију.
Била је сликарка. -Добро.
То има смисла.
Значи, имао си породицу? -Само мајку.
Мада је нисам имао дуго.
А ти? -Само тату.
Мада сам га имала предуго.
Зашто си се онда почела бавити слободним трчањем?
Да побегнем.
Од чега?
Од дечака који се зову Оливер Твист.
Дођи овамо.
За успешно обављен посао, требаће нам нацрти Лосбернове галерије.
Само не оне бркове!
Здраво. -Добро јутро, господине.
Телефоном смо разговарали о вашој адаптацији броја 30.
То је Галерија Лосберн. -Купио сам суседну зграду.
Желим да буде модерна као број 30.
Имам нацрте адаптације код др Лосбернеа.
Пођите за мном.
Да, врло лепо.
Да? -Тачно 11.05. Фејган.
Баш као што си рекао.
Ово је Дејвид.
Свеједно, не разумем руски.
Гураш нос у мој посао?
Никако. Не журите се.
Хвала.
Нема прозора, ојачани зидови.
То је то.
Нећемо лако ући. -И не морамо.
Ако учинимо шта сам планирао,
изнеће је сами. Бејтси, настави.
Шта ће изнети? -Ово је слика коју ћемо украсти.
То је једна од шест слика Вилијама Хогарта.
Ту пише Аукцијска кућа "Дотбојс", Фејган.
Шта ћемо код Лосберна?
Слика је нестала у пожару, али многи верују да је украдена.
Досад се није чуло за њу.
Кажеш да је слика код Лосберна?
Он је продаје. -Одакле му?!
Пре много година Лосберн се удружио
с извесним Исаком Соломоном.
Обојица су купила много слика, међу њима и Хогартову.
Али кад су направили аукцију, Лосберн је нестао са сликама.
Соломон је остао без ичега и изгубио је углед.
Касније је Лосберн тврдио да су слике украдене.
Тако сам чула.
Откад си ту? Нисам те чуо.
Буди опрезан, Фејган, постајеш немаран у старости.
То сте вас двоје.
Оливере, да те упознам с неким.
Оливере.
Дођи, дечко. Ово је Булзај.
Требаће ти руке.
Друга рунда.
Магнет, видиш?
Закачи на цев и изађи.
Опростите, није добар тренутак?
Одличан је тренутак.
Хвала.
До дна.
Живели.
Рекли сте да ћу се јављати на телефон, сређивати документацију?
Лак посао за девојку попут тебе.
Хтела сам вам показати своје слике.
Уличне слике? -Да, ево.
Само да их нађем.
Ова је по угледу на... -Вилијама Блејка.
Наравно.
Ово је одлична линија.
Ово је занимљиво. -Не муљајте.
Хајде, девојко! -Дај јој времена.
Опростите, тако говоре графит-уметници.
Иначе ме не схватају озбиљно на улици.
Добро.
Не заборави вино. -Само пројури кроз мене, морам у тоалет.
Је ли доле или...
Низ степенице, врата право.
Добро.
Не, кренуо је!
Могла сам остати без шаке. -Смири се.
Све је у реду? -Стижем одмах.
Ваљда имаш резервни. -Да.
Само треба да јој однесемо. -Ја ћу.
Пењање је мој занат. -Ни случајно га немој испустити.
Ред, ја сам, пусти ме.
Оливере.
Господе.
Шта се доле дешава?
Галерија Лосберн. -Достава пакета.
У ово доба? -Ево ме испред, имам велик пакет
с натписом "Ломљиво, уметнина". Да оставим пред вратима?
Не, долазим.
Мало сам заузет. Само тренутак.
Стојим у излогу, где сте?
Да проверим. Опрости, погрешан број.
Неко време не улазите у купатило.
Опрости, мораћеш мало причекати.
Бритлес, дођи!
Шта је ово?
Претражи јој торбицу.
Шта ово значи?
Ако овако третирате све стажисте, носите се са својим радним искуством!
Др Лосберна ујутро очекује изненађење.
До тада сте слободни.
Забавите се. Али не претерујте, јер се враћате на дужност
у седам ујутро. -У седам!?
Сви морамо бити спремни кад зазвони телефон.
А ја пазим Лосберна.
Можда ће практиковати жестоки телефонски секс,
имаћеш бурну ноћ.
Идемо на забаву? -Ред, идеш?
Има друге планове.
Хајдемо, друже.
Чудаци.
Не тугуј због љубави.
Има још девојака у Лондону.
Дођи да попијемо. -Ма не, у реду је.
Заиста.
Знаш да желиш... -Озбиљно, Бејтси.
Добро ми је овде. -У реду.
Зар ти нисам рекао...
Глупане!
Она припада Сајкс.
Мислиш да не знам? -Ја не припадам никоме.
Видећемо.
Бејтси, пази!
Волим да дођем овде.
Скоро заборавиш да си у граду.
Како знаш за ово место?
Сајкс ме је једном довела.
Зашто си онда довела мене?
Јер сам тако хтела. Је ли то у реду?
Озбиљно, зашто си ме довела?
А зашто да не?
Твоја девојка би се љутила да зна.
Никад нисам рекла да ми је девојка.
Зашто ми ниси рекла?
Шта?
Да волиш само... -Девојке?
Ни то нисам рекла.
Збуњен сам.
Хеј, шта то радите?
Немој никоме рећи о овоме.
Ако је због Сајкс, не плаши се.
Не бојим се ја за себе.
Мислиш да си паметан? Зови полицију, душо.
Нећу, напао си га. -Напао? -Да.
Овај мали гад уништава јавно власништво својим глупим сликама.
Желиш и ти да се тучеш? Хајде!
Држите га! Лези доле! Она је с малим смрадом.
Остани с њима, биће добро. -Хајде, мали.
Зваћу Фејган. -Хвала, у реду.
Ако мене питаш, улепшао си га.
Онда ме пустите.
Нажалост, "Метрополис Паркинг Солушн", компанија чију си имовину оштетио,
не слаже се с мојим мишљењем.
Мали Оли Твистер.
Оливере, графити заправо нису главни проблем.
Али то што си налетео на редара Бамблиа,
срећа је у несрећи.
Заправо, желимо разговарати...
о овом човеку.
О Фејган.
Није му то право име.
Некад је био угледан трговац уметнинама,
а онда је изненада нестао.
Од тада се познавањем уметности користи на практичнији начин.
Изгледа да води опасну банду.
Ево.
Шта знаш о овој финој дами?
Зове се Сајкс, Фејганова сарадница.
Како бих ја требало да их знам?
Ненси Ли, звана Ред.
Сајксина и Фејганова сарадница.
Лепа девојка, Оливере.
Могу те извући из овог.
Из чега? -Видиш...
Надао сам се да ћеш ти то мени рећи.
Јер твоји нови пријатељи нису онакви каквим се...
чине.
Искрено, Сајксини и Фејганови пријатељи врло често заврше...
овако.
Том Читлинг, погинуо прошлог месеца.
Добро погледај, Оливере.
Не знам ту Сајкс.
Сигурно?
Сигурно.
Добро.
Можеш ићи.
Али пази коме верујеш јер људи виде само оно што желе.
Иди сад.
Касниш.
Где је Твист?
С тобом је, зар не, Доџ?
Ишла сам на трчање, пролетело ми је време.
Не знам где је Твист. -Свима сам дао слободно вече.
Те слике никуда не иду до јутра.
Сад је јутро, где је он?
Ко је то? -Добри стриц ког никад ниси имао.
Желим да имаш мој број.
Ако се сетиш нечега о госпођици Сајкс...
Нећу.
Требаш објаснити неке ствари, дечко.
Где си био? -У пабу с Доџ и Бејтсом.
Вратили су се одавно, шта је било с тобом?
Ухапсили су ме.
Мало си пропевао? -Није било тако.
Насликао сам ауто једном саобраћајцу, па се наљутио.
Синоћ си му насликао ауто? -Не. Прошле недеље.
Налетео сам на њега јутрос... -Зашто су те пандури пустили?
Рекао си им шта су хтели? -Ништа им нисам рекао.
Да нас је издао, не би се вратио.
Причам ли с тобом? -Само кажем... -Ћути.
Потребан нам је. -"Арт Нет", изволите. -Овде др Криспин Лосберн.
Складиште ми је поплављено, морам преместити слике у "Дотбојс".
Разговара с превозником, договарају преузимање слика.
Трећа рунда.
Слика ће кренути.
То је то.
Моли се да све иде као по лоју.
Запамти.
Посматраћу те.
Клаустрофобичан сам.
Нисте ми рекли да ће бити овако мало.
Не гњави, улази. -Не гњавим, клаустрофобичан сам.
То је легитиман поремећај.
Ако се Бејтси унутра онесвести и све пропадне, шта ћемо?
Тачно то, а сигурно ћу се онесвестити.
Бејтси, не буди беба.
Шта ћеш, угурати га на силу? -Пристанеш па се измотаваш.
Хоћемо ли учинити то или ћемо се цео дан расправљати?
Он је већ ушао. -Добро.
Ако ико помери сандук, активираћеш димну бомбу.
Ништа лакше.
Добро, то је то.
Кренимо онда...
Стварно?
Достава за галерију у центру?
Одмах, само да испоручимо нешто.
Добро, хвала.
Зар с нама не иде само слика из Националне галерије? -Да видим.
Требало је прво у вашу, па онда у Националну галерију.
Само једна станица више, нема проблема.
То је близу.
Галерија Чизвел.
Никад чуо.
Јеси ли чула за Галерију Чизвел негде у близини?
Мислила сам да знаш све лондонске галерије.
Погледаћу на интернету.
Не налазим Чизвел.
Позови ми "Арт Нет" одмах.
Шта је сад ово?
Шта је било, можемо ли проћи?
Како сте, момци? -Фино.
Одакле сте? -Ја сам из Фулама.
Из Фулама? Имам родбину тамо, знаш ли Фила? -Не.
Сигурно знаш моју рођаку... Како јој је име... Да, Трејси! -Не.
Можемо ли проћи? -Не знам.
7-4, пријем.
7-4. слушам. -Звали су из Галерије Лосберн.
Мисле да је у току пљачка.
Све је у реду, момци?
Нагази!
Не!
Сајкс, немој!
Молим те, Сајкс.
Бежи!
Где је? Дај ми је. -Нисам је узео, опрости.
Одвуци им пажњу. Крени!
То значи "немој овуда"...
Осумњичена иде ка западу.
Рекох ти да станеш.
Тамо.
Јединица 7, јавите се.
Јединица 7, има ли кога?
Стварно би требало да кренем у теретану.
Имам добру и лошу вест.
Лоша вест је да је нисам ухватио. -А која је добра?
Заправо, нема добре вести.
Враћај се одмах.
Улази!
Морам порадити на свом кардио тренингу.
Зашто је у камиону био Твист уместо тебе?
Клаустрофобичан сам.
Заменили смо се.
Није требало.
Бејтси!
ПОГЛЕДАЈ ШТА ЈЕ УРАДИЛА ТВОЈА ПРИЈАТЕЉИЦА САЈКС
Требало је да се врати до сад. -Тишина, покушавам да размислим.
То нам је била једина прилика.
Нисмо имали среће.
Не постоји тако нешто, план је био једноставан,
али је проклети Твист одлучио да уђе у камион.
Друже, јеси ли видео...
Шта се десило Тому Читлингу?
Пао је.
Видела си? -Неко те обмањује, Оливере.
Не избегавај одговор! -Мислим да то није твоје питање.
С ким си разговарао?
Сајкс.
Зашто њу не питаш?
Цинкарошу! Камион је одјурио, знали су шта се догађа.
Ништа нисам рекао! -Лажеш!
Шта је ово?
Да видим како подносиш батине. Кладим се да ћеш брзо поклекнути.
Фејган, заустави је.
Питање је желиш ли још?
Држи га.
Сајкс, без трајне штете.
Булзај, на моју команду.
Грешиш.
Грешим?
Саобраћајац га је ухватио. -Како ти то знаш, Ред?
Била сам тамо.
Шта!?
Ишли смо кући, саобраћајац је излетео и оборио га, како је рекао.
Одакле сте се враћали?
Ми...
Ишли смо на пливање.
Ако мрдне, пуцај. А ти полази са мном!
Булзај, на место!
Ово не личи на Бејтса. Полуди ако није доступан.
Бејтси је мртав. -Шта?
Исто као што је убила Тома.
Али Сајкс је рекла... -Том је убијен.
Није случајно пао с крова.
Како то знаш?
Имам поруку на телефону.
Дао ми га је неки пандур да бих га предао. -Јеси ли?
Или никад ниси ни био члан ове породице?
Ово зовеш породицом?
Док је лујка напољу са Ред, а ти мене држиш на нишану?
Не верујем ти, сама ћу наћи Бејтса.
Тражи га под земљом.
У праву је. Ја сам гурнула Тома.
Лажљива... -Молим те.
Дај ми изговор да те убијем.
Не можеш нас све убити.
Да проверимо.
Шест метака, три клинца, рачунај.
Опљачкаћемо "Дотбојс". Узећемо слику.
План је био да узмемо слику пре него што стигне тамо.
То место је непробојно.
Плашиш се, старче?
Смислићу план за четири сата.
Покушај у међувремену да не убијеш више никога.
То не могу да обећам.
Слушај, друже, верујем ти.
Грозно је то што је Сајкс учинила Тому.
Ако ово не урадимо, изгубићемо и Ред.
Сајкс је непредвидива.
Стегнимо зубе и кренимо.
Обавимо то.
Стиже на време? -У минут.
Крећемо.
И две коцке шећера, молим.
Опростите што вас прекидам.
Могу ли да добијем колач? -Наравно.
Баш је хладно. -Јесте.
Изволите. 1.50.
Задржите кусур.
Хвала, пријатан дан.
Видимо се.
Пре аукције, слика ће бити под кључем.
Имамо шансу само током главног догађаја.
Улазимо однапред и у правом тренутку
изведемо план, и слика стиже до вас.
Глумимо срећну породицу, да видим осмех.
Хвала.
То је због столице.
Стварно?
Доџ, кад уђеш, пусти Твиста.
Кад настане хаос,
знаш шта треба.
Сви су ту.
Немој направити никакву глупост.
Драго ми је што сте претњу напокон схватили озбиљно, полицајче.
По чину сам инспектор.
Колико људи сте ангажовали?
У згради 12.
Напољу још 20.
Неће украсти слику, Лосберн. -"Докторе Лосберн".
Боље ти него ја, друже.
Број 1-4-6.
Слика Вилијама Хогарха,
"Живот блуднице: хапшење",
уље на платну, 1731.
Слика се појавила после много година
као једина сачувана из пожара...
Сад.
Почетна понуда износи...
три милиона фунти.
Изволите.
Господин позади?
Три милиона двеста...
Три милиона двеста хиљада...
Има пиштољ!
Без панике. -То је замка! Краду ми слику!
Вратите је у трезор, тамо је сигурна.
Отворите! -Врата.
Пазите на слику. Идемо!
Чекајте, идем с вама.
Нико не иде доле с нама.
Пљачка је у току. -Постоји процедура.
А ја имам наређења. Слика не иде нигде без мене.
Шта се догађа, ко сте ви? -Полицајка Докинс, наредниче.
Докинс? -Да.
Ви тамо, ви са мном. Идемо.
Ти!
Да.
Баш ја.
Ово је добар осећај!
Ово је врло добро.
Покажи ми слику.
Искрено, није му најбољи рад.
Ти проклети...
Немаш куда, синко.
Срање.
Бранло, грешиш у вези с Твистом. У окну је лифта.
Да, прљава свиња.
Крените!
Ухватићу те, Твисте! Мислиш да ће ме лифт зауставити?
Немаш где. -Доџ!
Стани! -Доџ!
Хајде! -Доџ! Помози! Пожури!
Стижем!
Пожури, Доџ!
Хеј!
Само мало. Охлади. Зар не мислиш да бисмо...
Хеј, станите!
Ремен! -Ово је глупо!
Три, два, један...
Честитамо!
Све најбоље.
Бранло, сиђи одмах.
Срање!
Дођавола. -Идемо овуда.
Мислим да смо им побегли.
Сигурно нису далеко, Лосберн.
Боље да је тако.
Идемо! -Не помишљај на то!
Не мрдај!
Да? -Испорука. -Нисам ништа наручио.
Не! -Идемо!
Склони се! Вратите се! -Побећи ће!
Ово је могла извести само једна особа.
Бејтси! -Је ли клопа била добра?
Скоте генијални, премрли смо од бриге!
Где си? -Знаш ли да је Сајкс потпуно полудела?
Хтела је да ме убије. -Шта? Сад идемо ка њој.
Немојте, није сигурно. -Како то мислиш? Немамо избора.
Ред је с њом. Сви идемо код Фејгана.
Добро, видимо се тамо. Пазите се. -Добро.
То је био Бејтси, каже...
Твисте?
Твисте!
Касниш. Где је он?
Не знам, раздвојили смо се. -Код њега је? -Да.
Јесам ли вам недостајао? -Бејтс.
Јеси ли добро? Шта се десило? -Мислила сам да сам завршила с тобом.
Где је Твист? -Ево ме.
Ако желиш слику, она иде са мном.
Мислиш да је вредна тога?
Само пробај.
Послушај га.
Храбрији си него што сам мислила.
Дај ми то!
Увек ћу бити корак испред тебе.
Мислиш да ми тек тако узмеш девојку?
Слика је битна, Сајкс. Дај ми коверту и пусти њега.
Сигуран си да је права, Фејган?
Шта? -Слика.
Сигурна си да је права?
Полако.
Само да извадим телефон.
Занимаће вас ово.
Пре графита...
бавио сам се сликарством.
Кад сте споменули Хогарта, то ме је надахнуло.
Није лоше, зар не, Фејган?
Где је?
Пусти мене и Ред.
И рећи ћу ти.
Она остаје са мном.
Потребна нам је та слика, Сајкс. -На чијој си ти страни?
Ово мора престати. Завршили смо.
Сад је све могуће. Дај ми коверту и пустићу те да одеш.
Идемо.
Пустићеш ме да одем?
Ја одлучујем како ће завршити.
Фејган!
Хајде! Брзо, Твисте!
Хајде!
Ти прва. -Нећу без тебе.
Скочи, ја ћу за тобом.
Хајде.
Твисте! Држи се!
Твисте, држи се! Не пуштај.
Хајде! -Не!
Повуци га! -Биће он добро. -Повуци се.
Ако је толико слаб да не може... -Није слаб.
Пођи са мном. -Не требаш ми више, Сајкс.
Мислиш да је добар за тебе? -Ниси му до колена.
Извукла сам те с улице, бринула о теби, дала ти све.
Сајкс!
Смртна пресуда је дивна ствар.
Младићу.
Сигурно си чуо за награду.
Видимо се за пет минута.
Знамо ли шта чекамо?
Појма немамо, Бедвине.
Видећемо. Сигурно неће тек тако ушетати овамо.
Управо је ушетао. -Здраво, момци. Јесте ли гладни?
Усуђујеш се да се тек тако појавиш? -Да га ухапсимо?
Полако, Бедвине. Хоћеш ли сендвич са шунком?
Смеј се, али озбиљно је. Желим твоју пуну сарадњу.
Сарадњу?
Учинио сам вам услугу.
Како то? Где је слика!?
Није код мене. -Па, где је?
Нисам ја овде криминалац, чак сам све одрадио за вас.
Два сендвича са шунком, пријатно. -Хвала.
Нисам ово наручио. -У реду је. Ја частим.
Љубазно од тебе, младићу. -Врло љубазно.
Али то те не спашава. Схвати једну ствар.
Мораш почети да сарађујеш.
Сјајно.
Да, оно је било баш паметно. -Један паметан пандур ми је рекао:
"Људи виде само оно што желе." Узмите мало смеђег соса уз то.
Каквог смеђег... Хало?
Смеђи сос.
Не, ништа...
Изнад смеђег соса, Бедвине.
Дођавола.
Прича о дрској крађи Хогартове слике има бизаран преокрет.
Детективи су добили дојаву о складишту у Источном Лондону.
Нађен је велик број украдених слика.
Складиште припада трговцу сликама др Криспину Лосберну.
Нађени су и документи
који доказују да Лосберн није законски власник Хогартове слике.
Овај угледни трговац наводно се богатио
продајом украдених слика
и фалсификовањем документације.
Као саучесник тражен је извесни Исак Соломон.
Сматра се да се користи псеудонимом Фејган.
Фејган и Сајкс обучили су добре лопове.
Толико добре да нису ни схватили да су им на мети.
Коверта је открила праве власнике Хогарта.
У њој је нађен и кључ Лосберновог складишта.
Дођавола!
Чак су и Бедвин и Бранло заслужили да им се посрећи.
Остале вести из уметности.
Тајанствена слика достављена је
новој изложби у Националној галерији прошле недеље.
Нико не зна како је завршила тамо.
Увршћена је у изложбу грешком,
али критичари су полудели за непознатим уметником
и захтевали су да слика буде изложена.
За тебе, мама.
Људи непрестано причају о тајанственој уметници и многи
се питају ко је Моли Твист и када ће и где видети још њених радова.
Трговци наводно нуде 50.000 за оригиналне слике Моли Твист.
Живели, Ненси.
Назови ме тако још једном и лоше ћеш се провести.
Доста љубакања.
Дакле...
Остајеш с нама, мали?
Знаш да то желиш.
Ако останем, нема више глупости, само поштено.
То је сигурно шала.
Какав то поштен посао замишљаш да ћемо радити?
Јесте ли размишљали о трговини сликама?
Лепо се може зарадити на сликама Моли Твист.
Као што рекох, нема плеса ни песме.
Али можда сам погрешио кад је реч о срећном крају.
Знам ове људе. Место ми је уз њих.