EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Aden.
Cansu.
Jag är ledsen.
Jag kunde inte rädda honom. Det gick inte.
Cansu.
Erhan. Aden är inte här.
-Vad menar du? -Hon är inte här.
Jag letar där uppe. Ta hand om Cansu.
Aden!
Såg du vad de gjorde mot Ozan, Aden?
Nu vill de skilja dig från allt som du håller kärt.
Det gör de genom att ge sig på vår svagaste länk som är Ozan.
Men ge inte vika för dem.
Visa dem din styrka.
Vännen…
Jag är ledsen, men han är borta.
Du har inte gjort nåt fel. Du blev förälskad.
Ozan ville inte lämna dig. Han hade samma dröm som du.
Ni båda två förälskade er i samma möjlighet.
Livet är fullt av möjligheter.
Dessvärre har inte alla ett lyckligt slut.
Några har olyckliga slut.
Andra är bara i början.
Andra kommer aldrig att börja.
Det finns många möjligheter.
Det är upp till oss att fånga dem.
Få tillbaka honom. Det har du gjort förut.
Få tillbaka Ozan.
Du får nya möjligheter i framtiden. Jag vet att det gör ont just nu.
Men i framtiden kommer en starkare Cansu att ha nya drömmar.
Hon får nya möjligheter. Det måste du acceptera.
Men ge inte upp hoppet och låt dina tårar falla.
Atiye! De har kidnappat Aden. Hon åkte iväg i en bil.
-Cansu, vi måste åka. -Kom.
Åk ni. Jag stannar hos Ozan.
Låt henne ta farväl.
Kom.
De tog Aden för att uppfylla profetian.
Erhan! Atiye!
En kvinna besökte mig idag. Hon skrev "M.Y." på mitt släktträd.
-Kan det vara Melek som ni nämnde? -Melek Yılmaz.
Vad har hon med min familj att göra?
Kärlek gör ont, eller hur?
Du har rätt. Jag led också mycket när jag var yngre.
Åh, ja.
Jag blev bortstött. De tog allt ifrån mig.
Mina drömmar, mina förhoppningar.
Lilla barn.
Visst gick det smidigt? Hon grät knappt.
Mamma, kan inte jag få märket? Är inte jag en del av familjen?
Ta Umut.
Du behöver det inte. Du är redan som en familjemedlem för oss.
Jag vill vara en del av familjen på riktigt.
Det finns ett svart hål i allas hjärta.
Det är upp till en själv om det ska bli större eller försvinna.
Befria dig från det. Hitta ditt ljus. Då kan du få ditt märke.
Jag begärde bara en sak.
En sak i livet begärde jag.
Det enda jag ville var att bli förstådd. Var det för mycket begärt?
Jag ville bli en av dem. Det var allt.
Jag lämnades alltid utanför.
Jag listade ut texten. Den beskriver dagen då dörren till det äkta livet öppnas.
Var 1 700:e år står planeterna i linje mellan Sirius och solen.
Det är idag.
Aden ska utföra ritualen i Göbekli Tepe.
Vi måste åka.
Dina förfäder skulle vara stolta över dig.
-Tack, Umut. -Skynda er.
-Jag hör av mig om det händer nåt. -Okej.
Ozan, var är du?
Ozan!
Ozan?
När mormor sa att jag skulle hitta mina rötter på kullen menade hon Göbekli Tepe.
-De för dit vår dotter nu. -Till platsen där allt började.
Dagen har äntligen kommit.
Tack, gode gud.
Kom.
Aden är ledsen eftersom hon har förlorat sina pappa, men vi kan ändra på det.
Vi måste få henne att inte tappa tron.
Vi ska hjälpa henne att inse att det finns andra möjligheter.
Tänk om hon inte tror oss.
Hon kanske inte ändrar sig.
Hur hindrar vi Aden från att inte starta apokalypsen? Ska vi låta henne göra det?
Jag vill inte ens tänka tanken.
Det är dags att blotta våra själar.
Aden. Nu är det din tur.
Rena oss från våra synder. Det kommer att bli möjligt med din hjälp.
Då kommer våra själar att få nytt liv. Eller hur?
Ditåt.
Nu är det dags.
Aden, var är du?
Aden.
Sätt igång.
Flytta på dig.
Så enkelt blir det inte. Jag har väntat på den här dagen i många år.
Bara de värdiga överlever.
Världen måste göra sig av med sina bördor.
Tror du att du överlever det här?
Jag är utvald, Erhan.
De vill att jag ska vara del av den nya världsordningen.
-Du är bara ett patetiskt verktyg för dem. -Vad tror du att du vet om dem?
De utnyttjade dig för att få urgammal kunskap eftersom du kände Umuts familj
men du är inte en del av den släkten och kommer aldrig bli!
Du känner inte till hela historien.
Jag säger det igen. Jag blev utvald för att jag trodde på mig själv.
Jag var inte önskad. Jag blev lämnad ensam
men jag gav aldrig upp.
Jag gav inte ens upp när jag tvingades förinta dem som jag såg som min familj.
Jag gav inte upp.
Jag blev aldrig svag av kärlek.
De trodde att de var bättre än jag eftersom de hade märket på kroppen
men de fick vad de förtjänade.
Det var deras eget fel.
Att underskatta mig var deras största misstag.
Från den stunden kunde inget stoppa mig. Inget.
Äkta hjältemod är att krossa dem som står i ens väg, oavsett vilka de är.
Hur kunde du göra så?
De dog fort - passande för deras arrogans.
Det är inte försent än. Du kan hitta ljuset inom dig.
Fa…
Atiye, spring!
Akta!
Aden!
Snälla, göra det inte.
Aden, snälla.
Vi har sett att vi kan läka tillsammans. Det kan vi göra igen.
Ge inte upp för mörkret. Vi är ett.
Din pappa och jag är alltid med dig. Du ska aldrig vara ensam. Snälla, Aden!
Atiye lyckas inte den här gången.
Lyssna på mig.
Ge livet en chans.
Ge livet en chans som du gav mig en chans.
Låt dem inte släcka ljuset inom dig. Låt dem inte styra dig.
Vi kan hjälpa mänskligheten. Vi kan ställa allt tillrätta. Vi kan bli en familj.
Inte den här gången.
Jag står vid din sida, vad du än gör.
-Du kommer försent. Det har börjat. -Du kommer inte härifrån levande.
Levande?
Vi behöver inte en kropp längre.
Materiellt liv är för er.
Planeten ska återgå till sin renaste form.
Först måste den här oredan rensas bort.
Jag lämnar dig inte den här gången.
Jag är här, vännen. Jag är här.
Du är vår gåva.
Du är vårt hopp.
Stanna kvar hos oss. Var vårt ljus.
Ge din far samma chans som du gav mig.
Atiye!
Erhan, stanna!
Vi är ett!
Vatten och eld!
Månen och solen!
Det förflutna och framtiden!
Kvinna och man!
Livet ovan mark och under!
Det ena kan inte existera utan det andra. Vi måste komma ihåg det.
Vi måste veta det som redan är vårt.
Det är det som binder oss samman.
Ögonblicket då vi minns varandra är ögonblicket då vi återförenas.
Det är då vi återvänder till början, på en tidlös plats.
Jag var ämnad att älska dig.
I alla möjligheter. Alltid.
Du, jag och vår dotter. Jag lovar.
Jag kommer alltid att hitta dig och minnas dig.
Vi kommer alltid att återförenas och bli en familj igen.
Pappa.
Allt som förändras på insidan kan ses på utsidan.
Tid är ändlösheten i ögonblicket.
Som en enda droppe vatten håller det förflutnas hjärta,
håller ett ögonblick hjärtat till alla tider.
Det förflutna och framtiden.
De som förstår ögonblicket, förstår all tid och dess resa.
Glöm inte att livet är den största gåva vi får.
Det innehåller oändliga ovissheter.
Det finns bara en sak man kan göra.
Överlämna dig. Ja, du måste överlämna dig själv.
Du måste överlämna dig till livet och du måste leva det.
Människor förenas av antingen kärlek eller rädsla.
Förenas av kärlek, inte rädsla. Med oändlig kärlek.
Förenas av kärlek så att universum håller ihop dig och vakar över dig.
Det kommer att öppna sina armar och hålla dig nära.
Inte bara i glädje, lycka och välbehag
utan även i mörker, sorg och fara.
Fly inte.
Var inte rädd.
Både skratt och gråt är bra för dig.
Njut av det.
Det är enda sättet att förstå helheten av varje ögonblick.
Och bara då kan du leva fullt ut.
Var inte rädd för att leva.
Låt tiden skapa dig själv.
Försöka inte vara nån annan.
Ta reda på vem du är och öppna dina vingar för livet.
När du gör det kommer din själ fram.
Det är så du blir ett, med dig själv och med världen.
Med universum och allt annat.
Så länge du inte slutar fråga.
Tröttna aldrig på att ställa frågan om och om igen
i resten av ditt liv.
Vem är jag?
Undertexter: Anna Eriksson