PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Strom života symbolizuje sjednocení Boha.
Matka, otec, dítě.
Všichni tři spolu.
Voda nejdřív dopadne do matčina lůna.
Zrození.
Údajně to zní jako pláč novorozence,
když pečlivě posloucháte.
Tohle je dětství. Nejvíc nevinné období.
Pak pomalu rostete.
Voda zprůzrační. Stárne a stane se dospělou.
A tohle je nejspíš stáří…
Jo!
A smrt.
Přes As-Sirāt až k soudnému dni.
Pak zpátky na zem, kde začne nový život.
Velkolepý koloběh.
Copak?
Z téhle fontány netekla voda století.
Včera se najednou objevila.
Když jsem tě našel. Když ti Aden řekla mami.
Vy dvě jste zázrakem téhle fontány a toho sucha, Atiye.
Vy jste přinesly to požehnání.
Aden?
Aden, zlatíčko.
Udělej, co je podle tebe potřeba, abys uzdravila svou duši.
Máš moje požehnání.
- Zlatíčko. - Jedna velká rodina.
- Dcerko. - Vítej doma.
Neboj se.
Jsme si hodně podobné.
- Zázrak. - Všechno je dobré.
- Hledáš, co tě doplní. - Mami.
Co se tady děje?
Co Aden dělá?
Počkej, Atiye.
Řekla ti něco?
Cítila jsem to.
Musí udělat rozhodnutí.
- Jaké? - To nevím.
Ať už je to cokoliv, neměli bychom jí stát v cestě.
Ale snažit se ji pochopit.
Jsi její otec.
Uvědomí si, jak ji miluješ.
Měj trpělivost.
Pak budeme rodina.
Máš pravdu.
Teď musíme rozluštit to proroctví.
Zjistil jsi něco?
Ne, ale přemýšlím nad tím.
Ať to předpověděl kdokoliv,
tvrdí, že stará éra skončí a začne nová.
Dara má být branou k novému začátku.
Konec se blíží, Atiye.
Možná zničující konec.
- Ale… - Co to má společného s Aden?
Už jsme tu holku měli mít.
Teď měla být v Göbekli Tepe.
Musel jsem se stáhnout.
Byl tam Erhan, s Ozanem.
Ale žádný strach.
Dnes tu holku dostanu.
Tvůj plán neselže.
Jsi tak důležitý?
Jsi pro ten plán nezbytný, že?
Máš jiný plán?
Řekněme, že mám. Co uděláš?
Chceš se o něm dozvědět víc?
Pokud neuspěješ, mám Ozana.
Všichni děláte to samé.
Zapomínáte, kdo jsem.
Vždycky jsem o krok před vámi.
Vždycky!
Co jsi to za ženu?
Mami, to jsem já!
Jsi tam! Otevři!
Už jdu!
Ozan.
Všechno mu řeknu.
Mami?
Ozane.
Co je? Co se stalo?
Myslíš, že jsem hlupák?
- Cože? - Věřil jsem ti.
Nejsi jiná než oni.
Jak mám říkat muži, kterého jsem zabil? Tati nebo Serdare?
Vážně tě miloval, že?
Proto to udělal.
Můžu být upřímný?
Už to nezvládám, mami.
Ničemu z toho nevěřím.
Lhaní.
Zloba, nenávist. Samé zlo.
Ubližujeme světu, mami.
Oddělili jsme Aden od rodiny.
Ví to, ale i tak mě objala. Má mě ráda.
Atiye mi odpustila.
Je to hloupé?
Ne, není.
Skončil jsem.
Ozane, počkej!
Obětovali jsme příliš, abychom se dostali až sem!
A tvoji dceru…
Aden vychová někdo jiný.
To ti nevadí? Vážně?
Nevadí, mami.
Hlavně když bude Aden v bezpečí, klidná a šťastná.
Udělám pro to cokoliv.
Umut!
To jste vy.
Pojďte dál.
Moje matka.
Máme nové informace, Umut.
Zjistili jsme něco o tom proroctví.
Ale nevěděli jsme, co dělat. Kam jít.
Tak jste tady?
Mysleli jsme, že jsi možná něco našla.
Tak to jste na špatném místě.
Já jsem ta poslední, kdo by teď měl dávat rady.
Umut, jsi v pořádku?
Nevím…
Všechny ty roky
mi říkali, že jsem šílená.
Že jsem blázen.
Říkali: „Ne, nikdo tě nesleduje.
Je to jen v tvojí hlavě.“
A pak zjistím…
že moji rodinu…
Celou rodinu vyvraždili.
Podívejte na tohle.
Je tady celý život.
Život, který nemůžu mít.
Víte, kdo je tohle?
Moje máma, moje tety…
Tolik různých obličejů.
Tolik fotek.
Smějí se.
Pláčou.
Zamilovávají se.
Mají děti.
Oni…
Žijí šťastné životy. A pak jednoho dne…
Všechny zabijí.
Celou moji rodinu…
Pokrevní linii…
Neznám nikoho z té fotky.
Cizí člověk…
Dívá se na mě cizí člověk.
Vím, že není snadné tomu čelit. Přijmout to.
- Ale… - Ale co?
Čas všechno zahojí?
Přebolí to?
Naše dcera Aden s tebou komunikovala ve snech, je to tak?
Mělo to důvod.
Sice jsi byla odloučená od rodiny,
ale snažila se ti připomenout, kdo jsi.
Abys poznala svou pokrevní linii.
Chceš ji poznat?
Umut, moje drahá.
Nikomu neříkej, že jsme sem šly, dobře?
Umut, zlatíčko, jsme tady.
Tohle je tvůj domov. Tady budeš v bezpečí.
Děkuju.
Slibuju,
že ať už se stalo cokoliv, spolu to zvládneme.
Nemyslíš, že existují matky, které svým dětem ubližují?
Lidstvo je nejhorší katastrofa, která se na Zemi přihodila.
Násilí, zášť, chamtivost, zloba,
válka, bolest…
Dceruško. Vítej doma u své rodiny.
Ve vzpomínkách Umut jsem viděla dům.
Myslíš, že tam pořád je?
Nemohla tam její máma něco ukrýt?
Mohla. Co to bylo za dům?
Panství na kopci obklopené stromy.
Muselo to být někde na venkově.
Jak se tam dostaneme?
Šla bys tam, kdybys měla příležitost?
Našla jsem to.
Já věděla, že jsem to někde viděla.
Klíč, který matka držela v ruce.
Pojďme.
Běžte napřed.
Ještě pořád nevím, co s tím vším.
Dobře. Jak chceš?
Neříkala jsem ti, ať nechodíš?
Ten dům vypadal takhle!
Podle legendy tady žili uctívači ohně.
Vesničané tady prý slýchávají démonické hlasy.
Kdo vešel dovnitř, pomátl se a oněměl.
Jsou tam duchové i démoni?
Proč vypráví tyhle příběhy?
Protože jsou děsivé a odhání lidi.
Takže pokud je příběh dost silný,
dokáže udržet místo v tajnosti i bez ochrany.
Přesně tak.
- To jsou ty dveře. - Ty znaky.
Nikdo tady roky nebyl.
Podívej.
Atiye, musím ti něco říct.
Duchařských příběhů se neboj. Ochráním tě.
Tady.
Co to je?
Jako v domě na pláži.
To jsi byla ty?
Nevím.
Podle mě to vysílá nějakou frekvenci.
Ty obrazovky musí něco znamenat.
Serdar zmiňoval zašifrovanou komunikaci.
Když se přiblížíš, přestane to fungovat.
Jsme na správné cestě. Pojďme.
Kde je Aden?
- Žádám tě, abys odešel. - Cansu, prosím.
- Starám se o ni… - Aden!
Buď zticha. Aden je tady. Je v bezpečí.
- Musím ji vidět. - Chráním ji.
Co se děje?
Cansu, vím, že se ti to nelíbí,
ale musím tady být.
A ochránit Aden.
Nenechám vás samotné.
Stalo se něco?
Nic.
Dlouho jsem tě neviděla takového. Překvapilo mě to.
Jakého?
Takového.
Tvé pravé já.
Mimochodem, děkuju.
Předtím jsi mě bránila před Erhanem.
Díky.
- Proč? - Neměla jsi žádný důkaz.
Ale rozhodla ses mi věřit.
To nemyslím. Proč…
Bylo to pět let.
Proč ses vrátil do mého života?
Proč jsi přišel?
Byl jsi v té záležitosti
celý zapletený.
Tak proč jsi přišel?
Prostě to nechápu. Proč ses vrátil do mého života?
Milovala mě.
Kdo?
Aden.
Děti se neptají
kdo jsi, odkud jsi přišel, jaké chyby jsi udělal.
Jen tě obejmou.
Asi jsem se to naučil od ní.
Proto jsem se odvážil přijít.
Promiň.
A…
kdybych před osmi lety neodešla,
kdybychom se nerozešli,
kdybych tě objala…
zabránilo by to tady tomu?
Tehdy bys to nepochopila.
Proč ne?
Protože tě tvoje rodina milovala.
Teď známe důvod těch příběhů.
Stejné jezírko jako v Kasımiye.
Všechno ve vesmíru má svou projekci.
Opak. Zrcadlový obraz.
Žena a muž.
Oheň a voda.
Minulost a budoucnost.
Slunce a měsíc.
Nad a pod životem.
Jedno nemůže existovat bez druhého.
Pokud znáš význam starověkých symbolů,
pokud se s nimi hluboko v sobě ztotožníš,
můžeš je ovládat.
Můžeš dělat zázraky.
My význam těchto symbolů známe.
Neuvědomujeme si to, ale předáváme je po generacích.
Jsou v našem kolektivním vědomí. Zakódované v našich genech.
Něco tady ukryli.
Vzpomínáš, jak ses zlobila na tátu?
Za to, že ti tajil Erhana, rodinu i tu nehodu?
Ano.
Měsíce jsem s ním nemluvila. Já…
Tehdy jsem to nechápal.
Protože…
Protože kdyby ti…
něco ublížilo, zničil by celý svět.
Nechápal jsem, co tě štve.
Můj otec mě využil.
Aby se dostal k Atiye.
Aby se dostal k mojí matce.
A já pro něj udělal cokoliv.
Nechal jsem ho. Doufal jsem, že mě bude mít rád.
Pak přišla ona.
Kdo?
Moje matka.
Zdravím.
- Ano? - Přistěhovala jste se?
Ano, ale nejsem moc dobrá sousedka.
- Promiňte. - Znala jsem vaši rodinu.
Tedy tu, která tady žila.
Jste jejich dcera, že?
Ano.
Vážně jste je znala?
Samozřejmě.
Máte oči po matce.
Můžu dál?
Jistě, pojďte.
Je plný vzpomínek, že?
Připomene to, že každý má na tomhle světě svoje místo.
Že každý hraje svou roli.
Není Ábela bez Kaina, dne bez noci,
Evy bez Černé Luny.
Tak to nejde, že?
Ani jsem se nezeptala, jestli si dáte něco k pití.
Vodu, prosím.
- Dobře. - Děkuju.
Neplač, holčičko.
Moje drahá Umut.
Madam?
M.Y.
Tajemství naší dcery, tajemství Göbekli Tepe je tady.
V našich rukách.
Jsi v pořádku?
Hor.
Hor?
Jako Horovo oko?
Oko, které Aden maluje uprostřed toho symbolu.
Horovo oko je jako božský soudce,
který dohlíží na svět.
Nemrká. Nespí.
Jedno oko je modré jako měsíc. A druhé žluté jako slunce.
Říkala jsi, že Aden musí učinit rozhodnutí.
Jako Hor…
Božský soudce…
To proroctví.
Říká, že někdo přijde a začne nová éra.
Musí rozhodnout, stejně jako Hor.
Naše dcera převzala Horovu duši i jeho povinnosti.
Její rozhodnutí odstartuje nový cyklus.
Aden má moc skoncovat se světem.
Proto naši dceru unesli.
Chtějí dosáhnout toho, co se jim nepodařilo.
Takže jsem zabila dceru,
abych zabránila apokalypse?
Musíme jít…
a zjistit kdy a jak se proroctví naplní.
Když to vezmeme, kam to patří, najdeme odpověď.
Na světě nezbývá nic, co kvůli lásce zachránit.
Přišel čas všechno zničit a vybudovat nový život.
Já…
Já vím. Naštvi se na mě, křič na mě.
Všechno jsem před tebou tajil.
Nevím…
Máma mi řekla, že budeme rodina.
Mrzí mě to.
Mrzí mě, že sis tím prošel sám
a já ti nemohla pomoct.
Promiň.
Jen ty nám můžeš pomoct, Umut.
Kdy se proroctví naplní? Tvoje pokrevní linie zná odpověď.
Moje rodina chránila tuhle starověkou informaci.
A já taky.
A teď je všechno…
kde to má být.
Tvoje rodina je v tomhle odkazu.
Je důvod, proč tvoje rodina tuhle informaci ukryla.
Ta tajemství můžou být ve špatných rukách ničivá.
Tomu se snažíme zabránit.
Ano, tati?
Haló? Erhane?
- Mám tady Serdarovu pitevní zprávu. - Ano?
Na jeho těle se našla DNA vraha.
Neshoduje se s ničím v systému, ale…
Ten vrah…
je Ozan.
Dobře, tati. Děkuju.
Počkej, Erhane. Ještě něco.
Ano?
Našli tam ještě něčí DNA.
Jedné ženy.
- Mrtvé ženy. - Které?
Serdarovy manželky. Umřela před roky.
Melek Yılmazová
Díky, tati.
Co se stalo?
Serdarova manželka, Melek. Není mrtvá, žije.
Cože?
Na Serdarově těle našli dvě DNA.
Ozana a Melek.
Musím zavolat Cansu.
Nezvedá to.
- Pojďme. - Ano.
Až to rozluštím, dám vám vědět.
Podívám se nahoře.
Cansu?
Cansu, jsi v pořádku?
Udělám to!
Ustup! Přísahám, že to udělám!
Nepřibližuj se.
Ozane!
Aden dochází čas. Musíme ji vzít a jít.
- Seber se! - Ne!
- Ozane, uklidni se. - Ustup!
Udělám to, mami.
Řekl jsem, že udělám cokoliv.
- Synku. - Mami.
Nedělej to.
Prosím.
Jsem opravdu tvůj syn?
Podívej se na mě.
Tohle jsem já?
To nejsi ty, Ozane.
Ne, dej mi tu pistoli.
Nenuť mě to udělat, mami. Znovu už ne.
Ne, synku.
Nepřibližuj se.
Dítě moje.
- Ustup! - Prosím.
- Běž! - Nedělej to, synku.
Mami!
Nikdy jsem neměl život.
Aden ho mít bude.
Bude mít rodinu, která ji miluje.
- Ozane. - Udělám cokoliv.
Udělám to.
Udělám.
- Ne, synku. Prosím. - Udělám to.
Všechno napravíme. Věř mi.
Dítě moje…
Broučku…
Nedělej to, synku.
Víš, co musí Aden udělat. Je to důležitější než my všichni.
Ozane!
Chytni mě za ruku!
Chyť se.
- Počkej, vytáhnu tě. - Erhane. Aden!
Ozane!
Bude to dobrý, Ozane.
- Vytáhni se. - Erhane, musíš žít.
- Jsi otec Aden. - Ozane.
Udělej ji šťastnou.
Nenechávej ji samotnou.
Nikdy ji nenech samotnou.
Ozane!
Překlad titulků: Michaela Šimonková Filipová