EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hej. Är Ozan hemma?
Vem är du? Är du ensam hemma? Är din mamma här?
Aden?
Jag letade efter dig.
Gå in.
Hej.
Umut sa att den saknade kartan visade att det ska vara här nånstans.
Hon vet förstås inte riktigt heller, men…
-Men vadå? -Jag vet inte.
Serdar åkte också till det här området och sen försvann han.
Tänk om det är en fälla.
Det tror jag inte. Jag tyckte synd om kvinnan.
Hon tror på det här, men kan inte berätta det för nån.
Hon överlevde raset med nöd och näppe, men blev utstött och lever ensam.
-Det låter bekant. -Ja.
Jag tror att hon har andra problem med de där människorna.
Vet du om hon har familj?
Jag vet inte.
-Erhan? -Ja.
Titta.
Ozan har väl inte åkt redan?
Du heter Cansu, eller hur?
-Ja. Har vi träffats? -Nej.
Det sägs att om man träffar nån för första gången
och får känslan av att man känner personen
då har man träffats i ett tidigare liv.
Om man tror på sånt förstås.
Är Ozan hemma?
Jag ska hämta honom.
Hur känner du Ozan? Det sa du inte.
Symbolen finns i sanden!
Det är här.
Det här är inte låst.
Det är ingen här.
-Jag ska se om nån är utanför. -Jag stannar här.
Oroa dig inte.
Cansu?
Hon har ett ovanligt namn.
-Vem är hon? -Vem då?
Flickan som öppnade dörren.
Är kvinnan hennes mamma?
Det…
Varför sa du inte att du skulle komma? Vi har pratat om det.
Du ville stärka vår relation, men jag kunde inte ge dig ett svar.
-Det är därför du åker. -Nej, jag menar…
-Kan vi prata om det här sen? -Nej, jag vill prata nu.
Jag vill inte heller att vår relation ska vara hemlig.
Jag kan berätta för min syster och bror - för alla.
Om du är seriös är jag också det.
Cansu, lyssna…
Vad är det med dig? Det här är inte likt dig.
-Vad har hänt med din hand? -Det är ingen fara, Cansu.
Litar du på mig?
Kan vi prata om det här senare? Snälla.
-Vi pratar om det sen. -Jag vill inte förlora dig.
Jag vill inte förlora dig heller, men kan du gå nu? Snälla.
För henne till mig.
Snälla, för henne till mig.
Vad är det?
Vadå?
Ozan, den där flickan…
-Det är tomt på stranden. -Där.
Aden.
Flickan… Helvete!
Aden!
Stanna!
Ozan har din dotter!
Vad är det här för ställe?
Lila stenar.
Ja. Lila stenar från Göbekli Tepe. Vad gör de här?
De kanske använder sig av stenarnas kunskap.
En kotte.
Ögat från målningen.
Profetian som Umut pratade om. Fröet som gror…
Min mor berättade samma sak om vår dotter i ett annat sammanhang.
Den är ihålig.
-Backa. -Vad gör du?
Tar reda på vad som finns bakom.
Vad är det här för ställe?
Ozan har din dotter!
-Erhan. Cansu har hittat vår dotter. -Va?
Helvete.
Det var hon, eller hur?
Du kidnappade min systers dotter. Vad har du gjort?
Vart förde kvinnan henne?
-Hon svarar inte. -Jag ska döda den där killen.
Svara.
Stirra inte bara på mig. Svara!
-Jag vet inte. -Vet du inte?
Jag vet inte.
För i helvete. Hur kunde du göra så här?
Det här är barnkidnappning. Herregud!
Cansu. Får jag säga en sak?
-Cansu. -Vad?
Jag hade tänkt berätta om det här. Vid rätt tillfälle, menar jag.
Du känner mig. Varför skulle jag göra nåt sånt här utan anledning?
Vad fan vet jag?
Vem har jag smekt och älskat alla de här åren?
Har jag varit med en lömsk person?
Hur fan kunde du? Förklara för mig. Hur kunde du dölja det?
Hur kunde du medan vi var ihop? Varför gjorde du det?
Svara!
-Vill du verkligen veta? -Ja.
Ja!
Det var tvunget att bli så här. För att skydda henne.
Vem har du skyddat? Och från vem?!
-Aden. -Aden?
Leta genast upp barnet och ta hit henne. Sen ska du ge henne till Atiye!
Jag blir galen.
Jag ska döda honom.
Vad saknades i ditt liv?
"Min pappa älskade mig inte." Är det din ursäkt?
Det är tråkigt, men herregud. "Jag växte upp utan mamma också."
Det är ett trauma. Ett stort trauma.
Och du tror att du vet vad som är bäst för henne.
Ska jag säga vad som är bra för henne? Jag var den flickan, din idiot.
Min pappa tog hem mig som en kattunge.
Du vet om det här. Vi har pratat om det.
Jag har alltid känt att en del av mig saknas.
Jag växte upp utan att veta vem jag är. Vill du att hon ska känna så?
Det tänker jag inte tillåta.
Hon ska inte behöva gå igenom det jag har gått igenom. Hör du det?
Erhan, skynda dig. Grinden är öppen. Kom.
Ozan!
-Gå till Cansu! -Syster.
-Ozan! -Cansu.
-Var är min dotter? -Det var en kvinna som tog henne.
-Aden. -Va?
Din dotter heter Aden.
Du såg henne. Du rörde henne.
Jag såg henne och jag rörde henne. Hon mår bra.
Tack gode gud.
Jag är en idiot. Om jag insett det tidigare hade jag hunnit ikapp dem.
Jag sprang efter, men de kom undan.
Det är inte ditt fel.
Ozan!
Var i helvete är hon?
Var är de?
Var i helvete är hon?
Där.
Var är hon? Säg det!
Säg det!
Jag har inget att säga till dig.
Jag ska döda dig. Jag har inte kunnat andas på åtta år.
-Erhan! -Bror!
-Vet du hur jag har levt i åtta år? -Släpp honom. Du dödar honom.
Han vet var hon är!
-Han vet var vår flicka är! -Lugna ner dig. Andas.
Mår du bra?
Du lämnade en kotte i strandhuset, eller hur?
Och du ritade ögat hos Ozan.
Minns du det?
Du och jag är väldigt lika. Vet du det?
Du söker nåt som ska göra dig hel. Det gör jag också.
Trots att du inte kan prata vet jag precis vad du behöver.
Ozan. Var gömmer du min dotter?
-Det funkar inte. Han vägrar prata. -Vänta. Du är pappa.
Håll dig lugn. Han berättar inget för dig. Låt Atiye sköta det.
Var är min dotter, Ozan?
Jag vet inte.
Försöker du se mitt inre?
Det kan du inte. Det fungerar inte på mig.
Jag kan inte se nåt utan din tillåtelse.
Du kan förändra och lösa allt. Du kan ångra dig.
-Du kan be om förlåtelse. -Be om förlåtelse?
Du säger att du är tom inombords. Vet du hur det känns att vara tom?
Det är när ens armar som höll barnet är tomma.
Det är att varje dag hålla fast vid hoppet.
Det är att inte veta vad det är man saknar. Man bär på en sorg i tomheten.
Ozan, jag har levt med ett svårt hål här inne i åtta år.
Snälla, berätta för mig. Hon är min dotter. Min familj.
Din familj.
Ska du prata om familj? Din mamma, till exempel.
Hur många gånger ljög hon för dig och försökte kontrollera dig?
"Familj" är ett fantastiskt påfund som jag avundas.
Min mamma har förändrats.
Precis om din pappa.
Du är arg. Men låt inte min dotter växa upp utan nånting, som du gjorde.
Vad gjorde du mot honom? Du är en elak man.
-Hur kan du göra så mot ett barn? -Tyst!
-Vad är du för en människa? -Såg du inte vad han gjorde?!
-Han ett barn. -Han är mitt barn. Min son.
-Han är min också. -Han ska bli stark som jag, inte som du.
-Kallar du det här att vara stark? -Självklart. Mitt barn, min son.
-Släpp mig. Släpp min arm! -Han är min!
Serdar!
-Det här är mitt fel. -Det är inte sant.
Jag borde ha dödat honom. Han hade inte kunnat krossa oss från graven.
Vi ska hitta Aden. Du ska få tillbaka din dotter. Lugna ner dig.
Atiye. Vad hände? Var är Ozan?
Man kan inte tvinga honom att prata.
Vart ska du?
Nej.
Jag har väntat tålmodigt i alla dessa år. Hon lever.
Därför förstår jag inte hur du kunde låta Ozan gå.
Tror du att det var lätt för mig? Det var nog det svåraste jag nånsin har gjort.
Men du såg själv. Han vägrade svara.
-Han var bara villig att göra en sak. -Vadå?
Han lät mig se det rädda barnet inom honom.
Ozan är ingen man kan tvinga att prata.
Jag litar på det där oskyldiga barnet. Han kommer att ge mig min dotter.
Min bror då? Han kommer nog inte förlåta honom.
Förlåt honom inte.
Jag skulle inte förlåta honom.
Vissa människor förtjänar inte att bli förlåtna. De bara sabbar allt.
Det är ingen fara. Vänta på mig i bilen.
Vad har hänt?
Jag mår bra. Oroa dig inte.
Vad är det med dig?
Jag är din mamma. Du behöver inte låtsas vara stark inför mig.
Du behöver inte dölja nåt heller.
Vad gjorde den där Cansu hemma hos dig?
Behandla mig inte som en idiot. Du vet vem Cansu är.
Då vet du att det måste ta slut.
Eller hur?
Stå vid min sida.
Kom ihåg hur starka vi är ihop.
Du vet att uppgiften som väntar är viktig.
Släpp taget. Avsluta relationen.
Gör det mycket ont?
Jag mår bra.
Du får inte råka ut för nåt mer.
Det tillåter jag inte.
Mamma lovar. Okej?
Ursäkta?
Ozan.
Min son.
Vad…
Ozan.
Ozan. Min son.
Mamma?
Älskling?
-Är det verkligen du? -Det är jag.
Vad…
Hur…
Var inte rädd.
Är det verkligen du?
Min son.
Jag ska berätta allt.
Jag är här nu. Jag är här.
Ozan!
-Du mår bra, eller hur? -Ja.
Nu åker vi härifrån.
Planen har ändrats. Jag vet hur vi ska få information från flickan.
Ozan!
Jag vet att du förstår mig.
Var inte rädd. Det är ingen fara.
Var inte rädd.
Jag följde efter honom, men jag hittade honom inte.
Jag tog en promenad för att rensa tankarna.
Jag vet att du inte tror på mig gällande Ozan men vår dotter kommer snart till oss.
Det är därför jag älskar dig.
Men du måste förstå mig också. Jag är inte som du.
Vad är det som händer?
OZAN: DU HADE RÄTT, CANSU. FÖRLÅT.
Min dotter.
Välkommen.
Välkommen till ditt hem och din familj.
TILL MAMMA: VAD ÄR NÄSTA STEG?
Undertexter: Anna Eriksson