‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Bună!
‎Ozan e acasă?
‎Tu cine ești?
‎Ești singură? Mama ta e aici?
‎Aden?
‎Te-am tot căutat.
‎Vino!
‎Bună!
‎Umut spunea ‎că harta dispărută e a acestui loc.
‎Dar nu știa cu siguranță.
‎Totuși…
‎- Totuși ce? ‎- Nu știu ce să zic.
‎Serdar a venit aici și a dispărut.
‎Dacă e o capcană?
‎Nu cred că e.
‎Mi-a părut rău de femeia aia.
‎Crede cu tărie ceva și nu poate vorbi.
‎Abia a scăpat cu viață.
‎E complet izolată.
‎Sună cunoscut.
‎Da…
‎Cred că are alte probleme.
‎Oare are familie?
‎Nu știu.
‎- Erhan? ‎- Da.
‎Uite!
‎Ozan e acasă? Nu a plecat?
‎Ești Cansu, nu-i așa?
‎Da. Ne cunoaștem?
‎Nu.
‎Dacă vezi pe cineva prima oară
‎și ți se pare că v-ați mai întâlnit,
‎vă cunoașteți din altă viață.
‎Dacă crezi în așa ceva.
‎Ozan este?
‎Îl chem acum.
‎De unde îl știi pe Ozan?
‎Nu mi-ai spus.
‎Erhan, e simbolul pe plajă!
‎Aici e locul.
‎E deschis pe aici.
‎Nu e nimeni.
‎Mă uit și pe afară.
‎Te aștept aici.
‎Nu-ți face griji.
‎Cansu?
‎Ce nume ciudat are!
‎- Cine e? ‎- Cine?
‎Fata care a deschis ușa.
‎Iar femeia e mama ei?
‎Păi…
‎De ce nu mi-ai spus că vii?
‎Nu așa am stabilit?
‎Ai vrut să trecem la nivelul următor, ‎iar eu nu am știut ce să spun.
‎De asta vrei să pleci.
‎Nu. Putem vorbi mai târziu?
‎Nu.
‎Vreau să vorbim acum.
‎Nici eu nu vreau să ținem relația secretă.
‎Pot vorbi cu sora mea, cu fratele meu…
‎Dacă ești hotărât, ‎nu-mi pasă ce cred alții.
‎Cansu…
‎Ce se întâmplă? Ce e cu tine?
‎Te porți ciudat.
‎Ce-ai pățit la mână?
‎Nimic grav, Cansu.
‎Ai încredere în mine?
‎Putem vorbi mai târziu? Te rog!
‎- Hai să vorbim mai târziu. ‎- Ozan, nu vreau să te pierd.
‎Nici eu pe tine. Te rog să pleci acum.
‎Adu-mi-o!
‎Adu-mi-o, te rog!
‎Ce e acolo?
‎Unde?
‎Ozan, fata aceea…
‎- Nu e nimeni pe plajă. ‎- E ceva aici.
‎Aden.
‎Fata aceea…
‎Fir-ar să fie!
‎Aden!
‎Stați!
‎Fiica ta e la Ozan!
‎Ce e aici?
‎Pietre mov.
‎Da, pietre mov de la Göbekli Tepe.
‎Ce caută aici?
‎Se folosesc de puterea lor.
‎Un con de pin…
‎Ochiul din desen…
‎Profeția despre care vorbea Umut…
‎Sămânța care încolțește…
‎Mama mi-a spus la fel, ‎că ar fi o posibilitate.
‎E gol.
‎- Atiye, dă-te la o parte! ‎- Ce faci, Erhan?
‎Vreau să vedem ce e în spate.
‎Ce e aici?
‎Fiica ta e la Ozan!
‎Erhan.
‎- Cansu a găsit-o pe fiica noastră. ‎- Ce?
‎Fir-ar să fie!
‎Ea e, nu?
‎Ea e. Ai răpit-o pe fiica surorii mele. ‎Ce ai făcut?
‎Unde e femeia? Unde a dus fata?
‎Nu răspunde.
‎Îl omor!
‎Răspunde-mi!
‎Nu te uita la mine. Răspunde!
‎- Nu știu. ‎- Nu știi?
‎Chiar nu știu.
‎Fii blestemat!
‎Cum ai putut face așa ceva?
‎Ai răpit un copil!
‎Dumnezeule!
‎Cansu, pot spune ceva?
‎- Cansu. ‎- Ce?
‎Uite…
‎Voiam să-ți spun tot.
‎La momentul potrivit.
‎Eu…
‎Mă știi. Aș face așa ceva fără motiv?
‎Ce naiba mai știu?
‎Pe cine am iubit toți acești ani?
‎Am fost cu un impostor?
‎Cum naiba ai putut face așa ceva?
‎Explică-mi! Cum ai ținut totul ascuns?
‎Când noi eram împreună?
‎De ce ai făcut așa ceva?
‎Răspunde!
‎Chiar vrei să știi?
‎Da!
‎Pentru că așa trebuia să fie.
‎Ca să o protejez.
‎Pe cine să protejezi? De cine?
‎- Pe Aden. ‎- Pe Aden?
‎O vei lua și o vei aduce aici.
‎Și va ajunge la Atiye!
‎Simt că înnebunesc!
‎O să-l omor pe nemernic!
‎Ce-ți lipsea?
‎Nu te-a iubit tata? Ai avut viață grea?
‎Îmi pare tare rău, dar te rog…
‎Ai crescut fără mamă? Asta e?
‎Știu că e o traumă majoră!
‎E o traumă majoră…
‎Și ai hotărât ‎că știi tu ce e bine pentru ea.
‎Vrei să știi ce e bine pentru ea?
‎Pentru că eu știu foarte bine.
‎Idiotule!
‎Tata m-a cules de pe drumuri.
‎Știi foarte bine. Am vorbit doar.
‎Am simțit mereu că îmi lipsește ceva.
‎Am crescut fără să știu cine sunt.
‎Vrei să fie și ea la fel?
‎Nu voi permite asta.
‎Nu vreau să treacă prin asta! M-ai auzit?
‎Erhan, haide! Poarta e deschisă.
‎Ozan!
‎- Dă-te la o parte, Cansu! ‎- Surioară!
‎- Ozan! ‎- Cansu!
‎Unde e fiica mea?
‎A luat-o o femeie.
‎- Aden. ‎- Poftim?
‎Pe fiica ta o cheamă Aden.
‎Ai văzut-o? Ai atins-o?
‎Am văzut-o. Am atins-o. E bine.
‎Slavă Domnului!
‎Dacă înțelegeam mai devreme, o prindeam.
‎Am fugit după ele, dar nu le-am prins.
‎Nu-i nimic, Cansu. Nu e vina ta.
‎Ozan!
‎Unde e?
‎Unde au plecat?
‎Unde e?
‎Acolo.
‎Unde e? Vorbește!
‎Vorbește!
‎Nu am nimic să-ți spun.
‎Te omor! Nu mai sunt om de opt ani.
‎Înțelegi? De opt ani!
‎- Erhan! ‎- Frate!
‎- Știi cum trăiesc de opt ani? ‎- Lasă-l!
‎- Lasă-l! Vrei să-l omori? ‎- Știe tot!
‎Știe unde e!
‎Știe unde e fata noastră!
‎Calmează-te! Respiră adânc!
‎Ești bine?
‎Ai lăsat un con de pin ‎în casa de pe plajă?
‎Apoi ai desenat ochiul în casa lui Ozan.
‎Îți amintești?
‎Noi două semănăm foarte mult, Aden.
‎Cauți ceva care să te întregească.
‎La fel și eu.
‎Deși nu vorbești, știu exact ce vrei.
‎Ozan, unde mi-ai ascuns fata?
‎- Nu merge așa. Nu vorbește. ‎- Lasă-l!
‎Ești tată. Trebuie să fii calm.
‎Nu vrea să vorbească. Las-o pe Atiye!
‎Unde e fiica mea, Ozan?
‎Nu știu.
‎Vrei să vezi ce e în sufletul meu?
‎Nu poți. La mine nu funcționează.
‎Nu văd nimic dacă nu vrei și tu.
‎Poți repara tot.
‎Poți fi mântuit. Poți cere iertare.
‎Să mă ierți tu?
‎Spui că te simți gol.
‎Chiar știi ce înseamnă asta?
‎Ești așa când nu-ți ții copilul în brațe.
‎Când te agăți zilnic de speranță.
‎Când nici nu știi ce-ți lipsește.
‎Când ești plin de durere.
‎De opt ani trăiesc ca într-un hău.
‎Te rog, spune-mi!
‎E fiica mea. Familia mea.
‎Familia ta.
‎Tu-mi vorbești despre familie?
‎Mama ta, de exemplu…
‎De câte ori a mințit și te-a manipulat?
‎E un lucru minunat familia. Sunt invidios.
‎Mama s-a schimbat mult.
‎La fel și tatăl tău.
‎Știu că ești supărat.
‎Dar nu o lăsa pe fiica mea ‎să crească singură!
‎- Ce i-ai făcut? ‎- Lasă-mă!
‎Ești un om rău!
‎- Cum să-i faci asta unui copil? ‎- Tu vorbești…
‎Ce fel de om ești?
‎Merită! Nu vezi ce a făcut?
‎- E doar un copil! ‎- E și copilul meu.
‎- Nu e doar al tău. ‎- Va fi puternic, ca mine. Nu ca tine.
‎- Tu ești puternic? ‎- Bineînțeles.
‎- E copilul meu. ‎- Blestematule, lasă-mă!
‎- Ia mâna de pe mine! ‎- E fiul meu!
‎Serdar!
‎E vina mea.
‎Nu e adevărat.
‎Trebuia să-l omor. ‎Nu ne mai distrugea din mormânt.
‎Îți promit că o găsim pe Aden.
‎O vei avea pe fiica ta. Liniștește-te!
‎Atiye, ce s-a întâmplat? Unde e Ozan?
‎Nu-l poți obliga să vorbească.
‎Frate, unde mergi?
‎Nu!
‎Am așteptat atâția ani, iar ea trăiește.
‎Da…
‎De asta nu înțeleg ‎de ce l-ai lăsat pe Ozan.
‎Crezi că mi-a fost ușor?
‎E cel mai greu lucru pe care l-am făcut.
‎Dar nu mi-a răspuns la întrebări.
‎- A vrut doar un lucru. ‎- Ce?
‎M-a lăsat să văd ‎că e doar un băiețel speriat.
‎Nu-l putem obliga să vorbească.
‎Dar… Am încredere în acel băiețel inocent.
‎Îmi va aduce fiica.
‎Și fratele meu?
‎Nu-l va ierta niciodată.
‎Nu-l ierta nici tu.
‎Eu nu i-aș mai da șanse în locul tău.
‎Unii nu merită. Își bat joc de tot.
‎Du-te și așteaptă-mă în mașină, da?
‎Ozan, ce s-a întâmplat?
‎- Sunt bine, mamă. Nu-ți face griji. ‎- Ce faci?
‎Sunt mama ta.
‎Nu trebuie să te prefaci puternic.
‎Nu trebuie nici să ascunzi nimic.
‎Ce era cu acea Cansu?
‎Mamă, nu sunt prost. ‎Știu că o cunoști pe Cansu.
‎Da. Și trebuie să termini relația, Ozan.
‎Bine?
‎Trebuie să-mi rămâi alături.
‎Suntem puternici împreună.
‎Știi ce lucruri importante urmează, nu?
‎Pune capăt relației!
‎Doare tare?
‎Nu, sunt bine.
‎Nu vreau să ți se întâmple ceva.
‎Nu te las.
‎Pe cuvânt de mamă.
‎Da?
‎Mă scuzați…
‎Ozan.
‎Fiule…
‎Ce…
‎Ozan.
‎Fiule…
‎Mamă?
‎Dragul meu…
‎Tu ești?
‎Eu sunt.
‎Ce…
‎Cum…
‎Nu te teme.
‎Chiar tu ești?
‎Fiule!
‎Îți voi spune tot.
‎Sunt aici acum.
‎Sunt aici.
‎Ozan!
‎Ești bine?
‎Sunt bine.
‎Hai să plecăm!
‎Trebuie să discutăm. ‎S-au schimbat planurile.
‎Știu cum să obținem informații de la fată.
‎Ozan!
‎Știu că tu mă înțelegi.
‎Nu te teme.
‎Totul va fi bine.
‎Nu te teme.
‎Nu i-am putut prinde.
‎M-am plimbat puțin, să-mi revin.
‎Știu că nu mă crezi.
‎Dar fata noastră va veni.
‎Te iubesc pentru că ești așa.
‎Dar înțelege că eu nu pot fi ca tine.
‎Ce se întâmplă?
‎OZAN: ‎AI AVUT DREPTATE, CANSU. ÎMI PARE RĂU.
‎Fiica mea…
‎Fiica mea.
‎Bun venit!
‎Bun venit acasă, în familie!
‎CĂTRE MAMA: CE FACEM ACUM?
‎Subtitrarea: Dana Aelenei